HLADNO SVETLO
Addresa: Álfhólar 8.
- 1973 godiste? - '73, da.
Tako je.
Je li to prijemni materijal?
Da to je nekoliko crteza koje sam uradio.
Divno. Zadrzacu ovo.
Grímur Hermundsson.
Ja sam pocetnik.
- Prijemni materijal? - Ne.
Sta imas tu?
- To je tajna. - Molim te kazi mi sta je tu.
- Tu su crtezi. - Crtezi? Da li si ih ti nacrtao?
- Da, kada sam bio mali. - Mogu li da pogledam?
- Ne. - Molim te daj mi da vidim. Samo jedan.
- Ne, ne sada. - Hoces li mene nacrtati?
- Neki drugi put? - Mozda. Nekada.
Zdravo.
Zdravo. Moje ime je Linda.
Ja sam nastavnik ove klase.
Veoma mi je zao sto ne govorim islandski.
Nadam se da to nece biti problem.
OK.
Na danasnjem casu radimo crtanje modela.
U ovoj vezbi, zelim da nacrtate upravo ono sto vidite.
Nesto nije u redu?
Da li je ona uvek gola?
da li bi radije crtao voce?
- Ne, samo... - Linda.
Da li je golotinja problem za tebe
Ne. Znas li njeno ime?
- Lindino? - Ne, ime modela.
Kakvu to razliku cini?
Ne mogu da crtam ljude, cija imena ne znam.
Linda, mozes li pomoci ovom ovde?
Ne moze da pocne da crta pre nego sto sazna njeno ime.
Njno ime je Lára.
Hvala ti.
Videcemo se sutra.
Ti ostani.
Sta to radis?
- Pokusavam da nacrtam ono sto vidim. - Da li me zavitlavas?
Ne.
Kako ono bese tvoje ime?
- Grímur Hermundsson. - Grímur.
Ne radis vezbu.
Treba da naucis osnovne tehnike crtanja.
Ne traci svoje vreme.
Hvala ti.
BRUCOSKI BAL
Nikada nisam to probala.
Cao.
- Radis li moju sliku? - Zar ne bi trebalo da si vec u krevetu?
Samo sam zelela da vidim sta radis.
Grímur.
Jutro je.
Gottína, slatkisu.
Sta?
Video sam Álfrún prosle noci, dok sam sedeo pored prozorea.
Da li si video sta je ona radila?
Letela je pored prozora na metli.
Bila je skoro toliko blizu da mi dodirne nos.
Ona je vestica.
Grímur pricas gluposti.
Video sam je veoma jasno, bio je pun mesec, znas.
Nosila je karirani ogrtac. Kosa joj je bila bela.
I sedela je na metli.
Ti si tako lukav lazov.
Ja nikada ne lazem, ti to znas.
- Hoces li ici na brash? - Sta?
Brucoski bal.
Ne znam, mozda.
O cemu pricate?
Da li ti ides?
Izvini?
Ides li sutra na bash?
Ja?
Mislim da cu morati.
- Ali ne moras. - Ne.
Mozda ona zeli da ide.
Zar u tome i nije poenta? Da nas sve zguraju zajedno.
Svidja ti se, ha?
Sta?
Ne, ne.
Pa, jednu stvar ti sa sigurnoscu mogu reci, zagrejana je za tebe.
I to prilicno.
Neko te posmatra.
Uvek je tako.
- Neko gleda i u tebe, takodje. - Zaista?
Da li mislis neko ko je nevidljiv?
Mislim neko, uopste.
Da, znam.
Imala je dugu belu kosu, i karirani prekrivac.
I letela je uokolo na metli. On je bio jako uplasen.
Morao je da se uvuce u moj krevet.
I rekao mi je da nikada ne laze.
- Zasto tako gledate? - Gledamo, kako?
Obe se smeskate.
- Kakva glupost. - Ovo su lica koja nam je bog dao.
Moram da idem do Álfrúnine kuce.
Idem da joj odnesem sliku.
Grímur, dragi, Álfrún ne leti uokolo po vazduhu na metli.
Rekoh ti.
Bujna masta je neophodna,
ali moze biti opasno ako se pobrka sa realnoscu.
To je samo crtez. Ja nista nisam pobrkao.
- Ne znam. - Ona nije opasna.
Ne, ona je samo malo drugacija.
- Kako to? - Tesko je objasniti.
Ona zivi u drugacijem svetu.
Mozda je ona vestica.
- Ne vise nego sto sam to i ja, Grímure. - Kako to mislis, drugaciji svet?
Pa, ponekad ona ne moze da kaze,
stra je stvarno, a sta ona misli da je stvarno to be real in her solitude.
Kao sta?
Pa, na primer, ona zamislja da u stvari nije sama.
- Da je neko sa njom? - Ljudi koji ne postoje.
- Oni mozda pricaju sa njom? - Ti ljudi se prikazuju samo njoj.
To je sve u njenoj masti.
Ali kako neko uopste zna, sta je stvarno a sta ne?
Oh, Grímure. Sada prestani sa tim, i popij kafu.
- Pazi, vidi sta si uradila. - Zao mi je. Nisam htela.
Da li tata dolzi kuci danas?
Nadam se, osim ako se vreme ne pokvari.
Mogu li da idem ako Gottína bude isla sa mnom?
Planina je na svim tvojim slikama.
- Planina Tindur. - Tindur.
Zadivljujuce je da si ovo uradio kao dete.
Svidjaju mi se.
Ali, i plase me, takodje.
Kao ova, na primer.
Izaci cemo na pice, kasnije. Hoces li sa nama?
Ili mozda ides negde sa Lindom?
Poci cu sa vama.
Ocito si imao privatne casove.
Nisam imao nikakve privatne casove.
Zar neces pitati za njeno ime?
Ne, necu.
Nedostaje mi Lára, zaista.
Gde je ona sada otisla?
Pa, ovo je iznenadjenje.
Je li ovo za mene?
Mislila sam da bi barem mogao da je drzis ovde.
Ako nemas nista protiv.
Divna ideja.
- Kako je bilo? - Dobro.
Guőbjörg se malo napio.
Tako da sam malo ranije otisao.
Sasav si.
Grímur Hermundsson.
Svidjas mi se.
Volim te.
U cemu je problem?
Rekoh da te volim.
Da.
Samo sam zella da znas.
Trudna sam.
Sta?
Trudna sam.
Jesi li sigurna?
Osam nedelja.
Mozes da mi cestitas.
Ili da kazes kako je to divno.
Ne.
Ne znam, ja sam jednostavno...
To je iznenadjenje, ja...
Mislio sam da ces mi reci za galeriju.
- Da si je dobila. - Jesam. Ali to nije vazno.
Nije uopste vazno.
Zdravo, Anna.
Pa, ti si u zurbi.
Tvoj stomak je sve veci.
- Osecas li? - Da.
Mi idemo da vidimo vesticu.
- Álfrún. - Pralju?
Da. Cao.
Cekaj.
- Osecas li duhove? - Molim te.
Sta zelite?
pa.... mmmm...
Dosli smo da vam damo nesto.
Dobro.
Ne stojte tu napolju kao dva mesecara.
Oce nas koji jesi na nebesima...
Kakav je to samo govor?
Zasto ne sednete?
Zasto si bauljao kroz vetar, sa svojom sestrom, samo da bi mi nesto dao?
- Sta zelis? - Pa.... mmmm...
Nacrtao vas je.
Nacrtao me?
Grímur je nacrtao sve sto je mislio da je vazno.
Ko sto vidite, on je umetnik.
Crta slike...
Slusajte, Álfrún.
Hteo sam nesto da vas pitam.
Vi imate tako mnogo posla.
Ja moram da zurim da mami obavim kupovinu. Ali Grímur uopste nije u zurbi.
Cekaj, draga, otvoricu ti.
Ovo sam ja.
Hvala ti.
Grímure.
Imas dobro oko.
Sta te muci?
Pa, vidite.
Samo mi reci prvu stvar koja ti padne na pamet.
Jeste li vi drugaciji od ostalih ljudi?
Drugacija?
Zasto ste uvek sami?
Ja nisam sama.
Ja imam moje ljude.
Ja pricam sa njima, i oni pricaju sa mnom.
Tako stvari stoje.
- Pa. - Sta, pa?
Bas sam pomislio kako vreme prolazi.
Vreme.
Zaista moram da idem.
Nisi dosao ovamo, samo da bi ponovo otisao.
Doneo si sliku.
Dosao si da pitas.
Zar odlazis bez odgovora?
Ja sam samo dete.
Odrasti ces.
Ne treba da se bojis od nepoznatih stvari.
Vise se ne bojim.
Ti imas dar, Grímure, dobro oko.
Zato si ovde. Ne boj se zbog toga.
Nas um je poput ptice koja moze da leti kamo god pozeli.
Mozes li ti da letis?
Video si me da letim.
Kako je bilo?
Jako lepo.
Tamo u njenoj kuci je duh.
Jesi li se bijao?
Ne, samo u pocetku.
Nije me ni malo uplasila.
Sta je rekla za sliku?
Da imam dobro oko.
- Da imas dobro oko? - Da.
Onda, to je uradjeno.
Sada si posetio Álfrún.
Vraticu se.
- Zaista? - Zaboravio sam nesto da je pitam.
Da li je pominjala ista u vezi deteta?
- Samo slatku - Gottu. - Ti si pravo deriste.
- Hvala ti. - Cestitam.
- Hej, Grímure. - Zdravo.
- Divna izlozba. - Jesi li ih ranije video?
- Ranije? Kako to mislis? - Prevelika je guzva da bi ih video.
Oh, svatam sta si mislila.
- Jesi li video ikoga sa klase? - Ne.
Oh, da, Börkur i Helgi su tamo preko.
- Linda je prodala nekoliko slika. - Zaista?
- Mislim da je u pitanju najmanje osam slika. - To je prilicno dobro.
Zar nije uzasno to sto se desilo Lári?
Cudno je, nikada nebih znala njeno ime,
da ti nisi napravio guzvu oko toga na prvom casu.
Sta je sa Lárom?
- Zar ne znas? - Ne, ne znam.
Mrtva je. Izvrsila je samoubistvo.
Uh, mislim da nisam trebala da ti kazem.
Zasto mislis da je to uradila?
Cula sam da je to bilo zato sto joj nisu dali da bude sa svojom devojcicom.
- Uzasna sudbina. - Da.
Gde si ti bio?
Cestitam. Izlozba je bila, jednostavno, predivna.
Thank you.
- Izadjimo napolje da prosetamo. - Da prosetamo?
- Jesi li mnogo prodala? - Deset.
To je divno.
Moram da idem. Hvala ti za divno vece. Bilo je prosto predivno.
OK. Cao.
Cekaj.
Hvala sto si dosla.
Hvala tebi, Linda.
Zbog cega ne smem da kazem ljudima da sam trudna?
Mozes.
Da li mislis da je vreme?
Vreme? Za sta?
Mislim...
Zar ne treba da raspravimo o tome?
Da.
Mislim...
Nisam siguran da sam spreman da budem otac.
Niko nikada nije spreman.
Zasto se jednostavno ne vratis tamo, i sakrijes ispod planine?
Samo pazi da ne padne na tebe.
- Windy up the slope too?
- Jug - jugozapad, olujna snaga - sedam.
Cuo sam da je kod tebe sve oduvao?
Da, i onda je opet dunuo i sve vratio na svoje mesto.
A ti si, ocito, nastavio da crtas, gospodine umetnice.
Da, gospodine Windbag.
Vi ste prosto ljubomorni sto ne znate da crtate kao on.
Partibrejker Tumi.
Ja nisam partibrejker.
Anna.
- Nadam se da ce beba biti kao ti. - Zasto?
Zato sto si ti tako zabavan.
Evo ih, dolaze.
Izgleda da su imali dobar ulov.
Jesi li video delfine?
Ne mnogo.
Jesi li video nekog kita.
Jedan nas je pratio, da bi se zaklonio od vetra.
Drago mi je da si kod kuce.
I meni je.
Zaboravio sam Indriőia.
Álfrún.
- Álfrún. - Opet si u zurbi.
Zaboravio sam nesto da pitam.
- Sta bi to moglo da bude? - Je li ta torba puna vesa?
To je moj posao.
Ali nisi dosao da me zapitkujes o vesu.
Ne, da li se ponekad osecas
kao da znas sta ce se desiti, pre nego sto se desi?
Ne mogu to poreci.
Cak i ako je nesto lose u pitanju?
Sta te muci, Grímure?
Ne smes nikome reci.
Bojim se za mamu i tatu.
I Gottínu i Anni i mnoge druge ljude.
A sta je sa tobom?
Niko mi ne veruje.
A cega se bojis?
Taj strah zivi na ovakvim mestima.
- Idem ja, onda. - Ne zaboravi kutiju sa hranom, dragi.
- Izlazis na more, danas? - Pa, nadam se.
Mislis da nisam videla da me pratis?
Samo sam setao okolo.
Je li to neka nova igra, ha?
Ne, jedna stara. Prati vodju.
- Hajde. - Hajde. Brze.
Hajde, sada.
Hej, dodji.
Pogledaj ovo, Grímure.
Ne.
Sada leti, glupa ptico.
zasto uvek moras ctrati tako uzasne stvari?
- Oh. - Grímure.
Udji. Ja sam Ţorbjörg, novi nastavnik.
Onda sam na pravom mestu.
Ima li nekih vesti od Linde?
Nema.
Sta ima novo? Nisam je videla godinama.
Ne znam.
Ti ne znas? Da li ste raskinuli?
Da.
- Ali zar necete imati bebu? - Da.
Boze, sta se desilo?
Sta se desilo?
Mozda ne zelis da pricas o tome?
Ne.
OK.
Cudno. Ali ako ona ostane sa bebom, ne zna islandski...
Pa pretpostavljam da moze da nauci islandski.
Kako si?
Ziveli.
Ispricacu ti pricu.
Pazljivo slusaj.
Jednom davno, bila je jedna mlada zena.
Jadna i siromasna.
Ali, ona je imala blago. Malo dete,
koje je raslo u njoj.
Imala je i momka, takodje.
Kada se dete rodilo, oni nisu imali nista da mu daju.
Oni cak nisu mogli ni da budu zajedno.
Oni su trazili od boga da uzme bebu nazad.
Da li su ubili bebu?
Ne.
Informisan sam da znas Indriői Einarsson.
Jeste li vi stranac?
Govorimo istim jezikom, zar ne? Ne, ja sam samo sa drugog fjorda, decko.
- Sta zelite od Indriőia? - Ispitujes kao policajac.
Necu ga povrediti. Zelim da krene samnom i vidi svet.
On nema vremena za to. On ima pune ruke posla, ovde.
Ti si zadivljujuci. Ja sam mu ujak. Hocu da mu ponudim posao.
Hoces li me odvesti do njega, ili da potrazim nekog drugog da me odvede?
- Onda, u redu. - Da.
Indriői. Ovaj covek je trazio da ga dovedem do tebe...
Hvala ti, Grímure.
Mislim da bi trebalo da ostanes kuci dok je Indriőiodsutan.
To je samo jedan put.
Ne bi trebalo da izlazis po ovakvom vremenu.
Brodovi ce ploviti zajedno, i uskoro ce biti gotovo.
Ne mozemo priustiti sebi da sada stanemo, i ti to znas.
Zabrinuta si zbog Grímurovih sasavih snova, zar ne?
- Bices jako oprezan, obecavas? - Da.
Ţóra.
Jedan od brodova je pronadjen prevrnut, do pola pun morske vode.
Oni ne znaju ciji je to bio brod.
- To nije on. - Hvala Bogu.
Ne, ne.
Svava.
Imam nesto za tebe.
Sta je?
Dodji i pogledaj.
- Ponesi ovo kuci, i pogledaj. - Je li to moja slika?
- Da li mislis da lici na mene? - To je kako te ja vidim.
Idem da pokazem ovo mami i tati.
Mozes li da ne stojis mirno?
Decak je, deco.
Crnokos, lep decak.
Zar ne mislis da lici na tebe?
Vise lici na Indriőia.
- Zar ne bi trebao uskoro da dodje kuci? - Naravno.
Svi se vracaju.
Sve se krece u krug.
Donosis dobre stvari.
Ovo je od mame.
Anna se odselila nazad kuci, sa bebom i svime.
Nije jako daleko do nove kuce.
U mecavi je jako daleko.
- Sama je. - Sama, ne sama...
Zar ne brines za Indriőia.
- Kako si samo procitala moje misli? - Ja sam stara dusa.
Prestani gledati preko moga ramena.
Jesam li to ja?
To je moja porodica.
Ali Álfrún nije clan porodice.
Jeste, on je u mojoj porodici.
- Gde si ti? - Sebe ne mogu da crtam.
A ti uvek zaboravis Indriőia.
To je kao da nas neko posmatra.
Tumi.
- Izvolite. - Hvala.
Ne svidja mi se pogled na tvoju situaciju.
Jesi li u skorije vreme video Lindu?
Mislim da ona ne zeli da vidi mene.
Zaista? Zasto ne?
Ona je dobro.
Koliko je odmakla trudnoca?
- Ostala su jos dva meseca. - I sta?
Ne znam.
Mislim, ti volis da radis napolju, zar ne?
Mislim da je tako.
Zasto se ne vratis na istok, sa mnom?
Mislim da bi ti to ucinilo dobro.
- Ne mogu. - Sta se desava sa tobom, covece?
Mama je ozlojedjena zbog ovoga. Nisi je posetio otkako je tata umro.
- Skoro je sest godina tome. - Znas da ne mogu, nisam za to.
Álfrún.
Pa.Konacno.
Sta ti je to na licu?
Porastao si tako ruzan, dragi moj.
Kakav sam bio?
Ekstremno covecan.
Imas divne ruke.
Toliko te volim, dragi prijatelju.
Dobices svopju staru sobu.
Secas li se one ptice?
Trebalo bi da se stidis.
Ucinio sam to slucajno. Mislio sam da je to bilo kul.
Meni? Kul?
Zeleo sam da budemo prijatelji.
Mozes li mi oprostiti?
Da, mogu.
Mozemo li onda biti prijatelji?
Zeleo bih da budem sam.
Da li places?
Tumi, banka je na liniji dva.
Na sastanku sam.
Nije mi prijatno da budem ovde i da nista ne radim.
Ovde nema nista da se radi.
Grímur, opusti se.
Ne mogu.
Zasto si tako ostar prema sebi?
- Zar ne mozes da se opustis na selu? - Ne ovde. Ne mogu da budem ovde.
Ne besposlen.
OK.
Da li mislis da im treba malo boje?
Naravno.
Da li mislis da im treba?
Sta ti mislis?
Da, naravno.
Mogu li odluciti kako?
Da, ti si umjetnik.
Ne svidja mi se, spavam.
Niko ne spava u tako smesnoj pozi.
Naravno da mozes spavati tako.
Ni jedan pravi umetnik ne bi nacrtao sliku svoje sestre tako.
To je kao da lezim na sred oblaka.
Ali mislim da bi jednom mogla tako zaspati.
Obecaj da ces me probuditi, ako ikada zaspem u tako glupoj pozi.
Mrzim sto zivimo u ovakvoj zemlji.
Oh, hajde, Gotta...
Niko ne moze da krivi zemlju, ako se zemlja okrene i sunce ne moze da nas ogreje.
Prestani da budes tako pametan, pametnjakovicu.
Grímure. Idi, isporucu haljinu koju sam zavrsila.
Pre nego sto pocne da pada jos gusci sneg.
Ovde ti je adresa.
- Treba l;i odmah da idem? - Da, to bi bilo najbolje.
Mogu li ja da idem sa njim?
- Bicu brzi, ako budem isao sam. - Trebas mi ovde.
Ti mozes da ides sledeci put.
Idem ja.
Grímure, jesi li OK?
Onda, cao.
Hoces li da udjes unutra?
- Ne, cekacu ovde. - Mama hoce da naruci jos nesto.
Zdravo, Grímure. Idji unutra, i ugrej se.
Grímure, kazi mami da je, kao i uvek, uradila odlican posao.
Pa, momci. Mogu li vam ponuditi jos kakaa?
Ne, hvala.
Moram da idem.
- Zar ides praznih ruku? - Moram da idem kuci.
- Neces uspeti. - Pa, momci.
Grímure. Ne mogu te poslati kuci po ovakvom vremenu. Ostani dok se ne smiri.
- Moram.Moram. - Tamo, tamo.
Hajde, popijte jos malo kakaa. Nazvacu tvoju mamu, i reci joj.
Tamo, sada.
Da li zelis da crtas?
Ne mogu da crtam, kada nisam kod kuce.
Seti se, dragi Grímure, ne postoje slucajnosti u zivotu.
Bez obzira sta se dogodi, niko te ne napusta za uvek.
Svi ti se vracaju.
Da, kontaktirao sam vas zato sto su oni krenuli,
i trebace im neko vreme dok ne stignu tamo.
Hej. nesto je ovde.
Gottína.
Ne.
Linda,
Volim te.
Linda...
Ne mogu da zamislim moj zivot bez tebe.
Tebe i bebe.
Vratio sam se na istok.
Bicu kod kuce za dan, ili mozda dva.
Morao sam da zavrsim posao koji sam ovde poceo.
Linda...
Da li si cula sta sam rekao?
Dodji sto pre budes mogao.
Dodji kod mene, blago moje.
Da, ti si velicanstven.