Значи да изгорим или да гладуваме? - Хубаво е да имаме избор.
По-добре беше, като избирахме между ястия.
Към Слънцето ли отиваме? Към огнената фабрика за рак?
Няма да влезем в него, но ще се приближим.
Точният изказ не е най-важното. - Слънцето не се интересува от това.
Да се изтласкаме на обратно? - Ще добавим още години път.
А това ще е неприятно. А и кърпите ни свършиха.
Корабът няма ли магнити, които да използваме?
Как ще помогнат те? - Може да прогонят жегата.
Прав си! Гонят жегата.
Затова на плажа е пълно с хора, които си веят с магнити!
Боже. Щом Били е толкова бясна... - Не съм.
Си. Гадна си и очите ти вибрират. - Заради осветлението!
Може ли да го угасим? Все едно съм в корейска ротативка.
Как успяхме "по случайност" да тръгнем към Слънцето?
То е огромно! Няма да умра днес.
Закривал съм проклетия огнен диск с чадър на плажа!
Тогава го победих. Пак ще го победя. - Добре.
Ще умра в джакузи с проститутки, когато реша!
Ясно ли е? Ясно ли е?
Когато той изгори, пепелта му ще е шумна.
Корабът е топлоизолиран.
Ако преместим всички отдясно, където е по-хладно,
може би всичко ще нареди.
Майната им на магнитите! Ще спазим твоя план.
А В Е Н Ю 5 Неочаквано, но прекрасно
Точно така, насам. Може да тичате леко.
Ако сте със студени крайници, днес е щастливият ви ден.
Рав, справяш се чудесно. - С какво?
Водя хората към изчезване.
Някога мислила ли си позитивно? - Не. А вече няма за кога.
Боже. Този вълнено поло ли носи? - Свали полото, малоумнико.
Да тръгваме. Намерих ви... Ето го Чарлс.
Капитан Райън Великолепни е тук!
Намерих ви хладен ъгъл в казиното.
Излъгах за възрастта им. - Раф.
Добре го хвана. - Да, Раф.
Не мога да намеря четките за зъби. - Защото ги опаковах.
Браво на теб. Баща на годината. - Не искам да ви прекъсвам романса,
но трябва да бързаме ужасно много.
Трябваше да ти кажа за Чарлс. - Няма проблем.
Не очаквах да го видя тук.
Вие двамата... - Много сме разделени.
Не знам къде са ми обувките. - Ще ти помогна.
Между нас няма искра. Само... - Не се понасяме.
С теб имам повече химия. Това прозвуча странно.
Но униформата подчертава шията ти добре.
Благодаря. Да отиваме, преди да се сварим.
Или да се опечем - жегата е суха.
Иска ми се безалкохолно.
Ще го опиша - студено и мокро отвън.
Донеси ми мокро отвън безалкохолно. - Да, шефе.
Съжалявам, че прекъсвам откачането ти.
Искам само да надживея Слънцето. Толкова ли е много това?
Може ли да направим едно упражнение заедно?
Хърман Джъд, страх ли те е от смъртта?
Да. Много. Победих ли? - Не.
Искам да кажеш "не", когато те питам дали те е страх от смъртта.
Не? - Страхотно. Искам да го повярваш.
Страх ли те е от дрямка? - Не, обичам да дремя.
Смъртта е прекрасна дълга дрямка. Страх ли те е от дрямка?
Не. - А от дълга дрямка?
Не. - А от смърт?
Не... Чакай... - Браво! Вече си готов да умреш!
Наистина ли? - Да.
"Всяка звезда е мечта." Вярваш ли го, Айрис?
Мечтаем както живеем - сами. Но тук мечтаем заедно.
Ще ми трябва нов диван. Този го олигавих целия.
Ще обсъдим този епизод на "Авеню 5".
И чувствата на птиците. - Ревност?
И ще подредим в класация най-важните безгранични басейни.
Какво е безграничен басейн?
Излезе новина, от която ще се наакате.
Време е за "Трябва да ви пука за какво?".
Истинският "Авеню 5" лети към Слънцето.
Това е непотвърдено, но аз го потвърждавам. Хора!
Искам реакции. - Нищо не е по-горещо от Слънцето.
Това е сериозно. - Вярно е, Гимпименхенд.
Слънцето е направено от газ. Да минат през него. Наука.
Добре, хора, движение.
Господине, свирите хубаво, но сега не му е времето.
Евакуираме се.
Оставам. - Ще минем покрай Слънцето.
А сега то е горещо. - Глупости. Аз не усещам жега.
Проблем ли има? - Не... Да.
Той не тръгва. - Оставам. Ще трябва да ме влачите.
Ние сме двама, а вие сте един, затова...
Аз съм само наблюдател, Гари, но по-добре го послушай.
Да. Ако трябва, ще блъскам.
Хубаво. Блъсни ме. - Започва се.
Блъсни ме. - Не ме карай! Толкова ми остава...
Чуваш ли? Акцентът му изчезна. Значи той побеснява!
Наричат го "Британския изкормвач". Ще си направи копчета от топките ти.
Не се откачва! - Отиди при него.
Това ли искаш? Ще го направя!
Хайде! - Не ме карай да повтарям!
Имам пяна! - Хубаво!
Ще те угася! - Майната ви! Тръгвах и без това!
И без това тръгвах! - Ще те... Мат, дръпнах спусъка...
Летим към Слънцето,
а пожарогасителите не работят! - Това е проблем.
Това е временно прикритие.
Хюстън, имаме бременна жена. Дайте път на потомството ми.
Поздравления. В кой месец си?
Четвърти. - Пети.
Преди пет месеца още беше със скандинавеца.
Вече не помня името му. - Мадс.
Да, Мадс. - Дай на мен.
Слава Богу. - Ще оцелеем.
Ще кръстим детето Слава Богу. - Ще е Кларънс.
Кларънс? Харесва ми. - Да.
"Кларънс, това не е твоят сандвич."
Добре дошли, г-н Джъд. За мен е чест да сме съквартиранти.
Удоволствието е и мое, и твое. Тук има ли тоалетна?
Тук е. - Добре. Заплювам си я.
Ти ще се миеш в кухнята. - Няма кухня.
Страхотно. Чаршафи марка "Джъд". Най-хубавите.
Имате си прислужници. Страхотно.
Тези са тук, за да умрат за мен.
Ще се оправя, както винаги. Махайте се оттук!
Пазете. Отвън.
Аз мога да оправям легла. Майка ми беше сестра в психиатрия.
Мога да ни измъкна. Мога...
Хайде, Били. Мога, нали? - Разбира се?
Кой астронавт не е танцувал около Слънцето?
Ще се справим.
Змиорките не могат да понасят екстремни температури.
Трябва да ги преместим! - Няма да се справим. Идвам!
По пет змиорки в кофа... - Вземете храна, натъпчете я!
Файърснейк се държи гадно. - Дал си им имена?
Да! Файърснейк, Ийл Даймънд, Хефнър.
Хефнър е точно име - все едно гледам черва в оргия.
Трябва ми кофа! Носете змиорките!
Това бяха кинозвездите, които приличат на адвокати!
Кашлянето ти ми харесва. - Как сте?
Айрис Кимура се завърна. Завъртайте.
Така. "Авеню 5" и Слънцето. - Съдебно дело.
Близо са, а? Казвай, сестро. - Да, казвай.
Ненормални времена, а? Ситуацията е деликатна.
Затова трябва зрители като теб, Планкбой,
да изискват спасителен план от правителството.
Харесва ми, но следващата гостенка е по-интересна.
Сестра й е умряла на кораба. Зара!
Въртете!
Яко!
Франк, довел си ми приятели.
Боже! Човеци! Ухаят прекрасно.
Карън. - Не ми говори.
Ти ме лиши от контакти с хора. Сега гладувам за тях.
Кой иска близалка от кутийка за мляко?
Клечката е четка за зъби. - Страхотно, нали?
Франк, с приятелите ми гледаме шоуто ти.
Наричаме се "Франкфуртери". - Прекрасно.
Защото Франк е като кренвирш.
Приятен е, но не знаеш с какво е пълен.
Може ли да спреш да дразниш гостите?
Да спра ли искаш? - Да
Криеше ме тук като плик с хероин в задник на затворник.
Да не го казвам ли искаш? На феновете ти ще им е интересно.
Съжалявам. - Хора, настанете се.
Имам много да ви казвам.
Цял ден мога да гледам тези гнусотии.
Вдигнете ги! Ако трябва, ги носете в уста!
Спокойно, да намерим ритъм... - Намерете ритъма, хора!
Значи, Зара, сестра ти Сара е умряла в космоса.
Да. - Сигурно е гадно.
Ужасно е гадно, да. - Цяла седмица питаме:
"Липсват ли ви мъртвите?". - Не.
А на теб? - Мъртвата ми сестра ми липсва!
Умря в космоса и като видя небето, се сещам за нея.
Затова гледам само напред и надолу.
Неприятно. - Мъртвата ми сестра ми и Окото...
Мъртвата ми сестра така я наричаше...
Двете бяха много близки. Говореха си за момчета.
Обаждаха се за румсървис и говореха с идиотски гласове.
Всички се смеехме толкова много. Тя ни липсва, нали, Око?
Да. - Всички обичат Зара.
Не знаеш колко често си спомням за нея.
За... - Не плачи, че и аз ще се разплача.
Сара е по-готина от Айрийн. Тя защо седи така?
Сбърка за три неща, Сони Сайдбърнс.
Не е по-готина, казвам се Айрис, а третото го забравих, но е тъпо.
Да поговорим още със Зара за мъртвата й сестра Сара.
Връщам ли се? - Сара, ела.
Коя е тя? - С нея много си приличахме.
Плашещо е. Аз съм актриса. Тя беше модел ръка.
Обичахме шунка. - Купете сериала "Авеню 5".
Или студиото... Каквото е там. Купете всичко. Не ми дреме.
Да отиваме в другия край.
Мислете си за ледени неща. Ледници. Кънкьори. Шотландия.
Майки... - Елате в новата каюта на Джъд.
Открих нещо много интересно.
Има дълъг тънък тунел, който се използва от перачите.
Пътят на плъховете. Вони, но акустиката е страхотна.
Да, и там е с 12 градуса по-студено, отколкото другаде в кораба.
Аз сам регулирам си температурата, но се вълнувам.
Тогава да вкараме всички там. - Най-много триста души.
А и трябва да вкараме змиорките, затова...
Добре че не се усмихнах. Щеше да е разхищение на усмивка.
Можем да влезем ние и примамки, в случай че ни нападнат.
Не. Деца, болни и старци, нали? - Да.
И ще оцелеят само деца и крехки хора.
Ние не се вписваме в тези групи, а отиваме, нали?
Искам да кажа...
Все си мислех, че като ударим дъното, ще се чуе звук.
Явно не е така.
Боже, толкова е горещо. Ако тръгна да раждам сега,
ще вадите бебето като от фурна.
По-рано каза, че си в петия месец, а бях сигурен, че си в четвъртия.
Добре, Дъг, обичаш ли ме?
Спокойно, няма уловка. - Тогава да.
Трябва да ти кажа нещо. - Чакай. Спайк. Спайк, ела тук.
Какво става? Нищо не ни казват. - Разбира се.
Как е първото семейство? - Ако ми изтекат водите сега,
ще е под формата на облак пара. - Не и на моя килим.
Шегувам се. Не е мой. - Не е негов.
Намерих ви място. Елате. - Слушайте.
Намерихме хладно място на първа палуба.
Ще дадем приоритет на триста... На триста пътници за...
Изненадващо е, че те оставиха да говориш толкова.
И капитан Райън ми каза:
"Карън, напомняш ми на котка, пазеща египетска гробница".
В другия край на кораба има студен тунел!
Довиждане, Карън.
Скъпа, чу ли? Студен тунел.
Потя се толкова, че зърната ми се отлепят.
Скъпа. - От пет месеца не съм излизала.
Трябва да съм добре облечена.
Искам нова информация през пет минути.
И да са истински новини. - Това ли е нервният ти център?
Да. - Май не е само твой.
Слънцето и корабът не са най-важни. - Кое е по-важно от Слънцето?
Всичко се върти около него! - Имам работа. Пази краката.
Но...
Тук е само за ключови служители. Първо главните.
Съжалявам, че мен ме спасяват първи.
Фирмена политика. Ще гласувам против нея.
Мадс. Време е да си кажем "сбогом". Или "адиос"? "Ауф видерзеен"?
Не знам откъде си. - Отказвате ли се от мен?
Надявах се... - Откажи се от надеждата.
Иначе няма да намериш щастие. Не, говоря глупости, нали?
Някой казвал ли ви е, че сте лъжлив двуличен задник на панда?
Не точно с тези думи, но са ми казвали такива неща.
Франк, пусни ме. Вече не съм твоя заложница.
Не те държа аз. - Съжалявам, мислех,
че ръката е на мъжа ми. - Франк, покана ли чакаш? Отивай.
Не искаме варен Франк! Обичаме те! - Да.
Пригответе се, или да кажа: "Гответе се".
Съжалявам. Франк е важен работник. - Той готви с подръчни неща.
Карън! - Франк!
Обичам те! - Първо жените и децата, нали?
Тази е и двете. - Само майката.
Какво? - Разбирам.
Стига поколението ми да оцелее.
Дъг, има шанс детето да не е изцяло твое.
"Изцяло"? Или е мое, или не е.
Съжалявам, но може да умрем и...
Затварят вратите. - Мия!
Аз не познавах баща си, а това не ми беше проблем.
Боже, няма да има място за всички.
Вземи мястото. По-жизнена си.
Ще изгориш жив, а това е най-лошият начин да изгориш!
След гимназията тръгнах надолу. - Дайте път.
Капитанът крещи. Дайте път!
Псувай ги. Не сме в Дисниленд.
Мръднете, мамка ви! - Ясно!
Бягаш от кораба! - Влизам по-дълбоко в кораба!
Райън! Райън!
Елена, насам! - Вземи децата!
Разбира се. - Мястото свършва.
Две деца на един възрастен ли се равняват?
Не трябва да ги делим!
Аз нямам ли думата? - Десет секунди.
Вземи ги. - Аз съм капитанът!
Деца, хванете ме за ръка!
Обичам ви и двамата.
Оставих Карън да умре. Ако оцелее, ще се ядоса.
Ако умре, популярността ти ще се вдигне.
Недей. - Гледай от добрата страна.
От слънчевата страна. Защо езикът ни се подиграва?
Мия? Мия? Мия! - Дъг? Как влезе?
Пропълзях като червей. Как така бебето може да не е мое?
Какво? Кое чие не е?
Той пита как така бебето може да не е негово.
Боже, ще се опечем, а ти ми говориш за ДНК!
Какво, скъпа? - ДНК. Сперма.
Плодовитостта ми не е проблем. - Какво?
"Плодовитостта ми..." Неговата. "... не е проблем."
Казва, че неговата плодовитост... - Остави на мен, Маргарет.
Предай змиорките. - Не гледай!
Погледнах! Защо го направих? - Внимавайте.
Секретите им буквално са по-ценни от душите ви.
Чарлс, нали? - Да.
Чарли или Чък, или... - Просто Чарлс.
Един час до разминаване със Слънцето
Това е Джордж-младши... - Все тая...
Горещо е за дребни разговори. Извинете.
Елена. Не ме познаваш, но...
Капитан Райън сигурно ме е споменал. - Права си. Не те познавам.
Значи не ме е споменал. Какво се опитва да крие?
Ако Джъд още си мисли, че сме съквартиранти,
ще му се изакам в чаршафите и... - Млъкни.
Ще стане грозно. - Това е главата му.
Някой трябва да поеме контрол. - Ще направя така...
Не говорех за теб. - Може ли малко внимание?
Знам, че досега най-добре сте отговаряли на крясъци, обиди
и други такива, но...
Аз не съм такъв.
Така повече ли ви харесвам?
Искате ли да бъда напълно луд?
Може ли всички да си затворите очите?
Брайън, затвори си скапаните очи! Ще ви успокоя с крясъци, ясно ли е?
Слушайте, след 60 секунди стигаме до най-близката точка.
Ако оцелеем, може всичко да е наред.
Ако не, ще се видим в следващия живот.
Кого заблуждавам? Няма следващ живот. Късмет, хора.
Боже, все едно вярвам в късмета. Не вярвам. Сега ще млъкна.
Трябваше да млъкнеш по-рано. - Значи това е смъртта.
Защо се забави?
Представете си мирни неща! Светлина, минаваща през листа!
Ромолящо поточе!
Вижте! Таралеж! Неочаквано, но прекрасно!
Две кленови дървета се докосват!
Има тиква!
Смъртта е просто дълга, красива проклета дрямка!
Боже! Не... Подминахме перихелия. Боже! Спада!
Температурата спада! Успяхме! - Да!
Жалкото корабче ни спаси!
Може да плашиш вампирите, но не и мен, Слънце.
Сега те са герои. Да използваме това. Какво следва?
Както и досега, гледаме и чакаме. Стар номер. Донеси нов.
Купих цял сериал, за да привлека внимание.
Не можеш ли поне да се направиш, че ти пука?
Според теб да се интересувам от такива неща?
Ако не носиш тон литий, разговорът ни приключва, ясно ли е?
Литий? Защо те интересува литият?
Не ме интересува. Надценен химичен елемент е.
Защо литий?
Най-лошото приключи. Освен ако не намерим...
Може да намерим трупове. - Може да има трупове навсякъде!
Всичко изглежда наред. Алилуя! Така да се каже.
Плъховете се върнаха! Хареса ли ви акустиката?
Ще ви отговоря след секунда. Елена?
Да върнем змиорките. - Не знам какво стана, просто...
Ние бяхме тук, а вие - там. Съжалявам, ако това те обърква.
Мислех, че чантата е на дете... - А бях аз.
Той. - Защо го последва?
Той ме дръпна. Направи нещо на рамото ми.
Трябва да отида на лекар.
Не си се сготвила. - Франк.
Притесних се, че няма да излезеш.
Остави ме да умра сам тук. Сега си мъртъв за мен.
Няма по-голям боклук от теб. - Не знам защо се ядосваш.
Повече ли щеше да ти хареса да съм тук?
Спасих най-добрия ти приятел.
Себе си.
Каза, че обичаш и двама ни. - Капитан Плъх, ще коментираш ли?
Благодаря ти, Мат. - Беше напечен момент. Жега.
Значи сме съгласни, че се объркахме? - Мия?
Мия? - И с Райън ли ще се караш?
Не, миличък. - Нямаме енергия да се караме.
Преживяхме Слънцето. Ще преживеем и разговора.
Но трябва да говоря на пътниците. - Добре.
Моментът отмина.
Научните числа са твърде високи, капитане.
Колкото и да се старая да си представя космоса,
в крайна сметка той си представя мен.
Две неща са безгранични. Въображението и космосът.
Млъкнете, актьори. - Стоп. Пет минути почивка.
Като ваша нова шефка мисля, че вършите прилична работа.
Хубаво е... - Оправи си позицията.
Не си в джакузи. - Бърз въпрос. Приятно ми е.
Колко е часът? - 16,18 ч.
Не, не, не. Питам за часа в сцената.
Трудно е да го знаем, защото в космоса все е тъмно.
Много тъмно. - В тази сцена е 16,18 ч.
Какво съвпадение. Запознайте се със Зара.
Тя играе новия главен научен офицер - Сара.
Онази, която получи ролята, е там.
Това е Зара, аз съм Сара.
Схващате ли? - Сара.
Хората я харесват. Не знам защо и не ми пука.
Носи ни популярност, затова ще е звездата на сериала.
Хора, ще получа ли стол?
Не искам да се правя на примадона, обаче стоя като някакво дърво.
Ти си уволнена от сериала.
Благодаря. Довиждане. - Опразни караваната си.
Яко.
Духовита. Мразя такива хора.
Превод АЛЕКСАНДЪР МИШКОВ
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО