- Szóval elégünk vagy éhen halunk? - Nos, az jó, ha vannak opcióink.
Jobb volt, amikor csirke és hal volt a két opció.
Elnézést! Most a Napba tartunk?
A nagy sárga bőrrákgyárba? Abba?
Nem bele a Napba, csak nagyon közel hozzá.
Kétlem, hogy a határozószó itt a lényeg!
A Nap nem nyelvtannáci.
Mit szólnak a fordított tolóerőhöz?
- Évekkel meghosszabbítja az utat. - Ami lelki sérülést okoz.
- És törölközőkből is kifogynánk. - Mágnesek!
Nincsenek a hajónak nagy mágnesei?
- Hogy működne a mágnes? - Azt nem tudom.
Esetleg taszíthatná a túl nagy hőt.
Igaza van! Taszítja a hőt!
A strandon ezért legyezik magukat az emberek rohadt mágnessel!
- Jesszus! Ha Billie ilyen ideges... - Nem vagyok ideges!
De az. Undok, és vibrál a szeme.
Igen, a hülye lámpák miatt! Nem kapcsolhatnánk le őket?
Mintha egy koreai játékgépben volnánk!
Hogy tudunk véletlenül belerepülni a Napba?
Az az izé hatalmas!
Én nem fogok ma meghalni!
Én útját álltam annak a tüzes szarkorongnak
egyetlen napernyővel a strandon!
- Legyőztem, és legyőzöm újra! - Nagy levegő!
- Oké. - Pezsgőfürdőben halok meg,
prostikkal körülvéve, aznap, amikor nekem tetszik! Megértették?
Megértették?!
Esküszöm, ha megég, még a hamvai is lármát csapnak.
Jól van. Szóval a hajó szigetelt.
Ha mindenkit a hajó jobb oldalára terelünk,
ami a hűvösebb oldal,
talán... rendben leszünk.
Mondom a tervet:
Csessze meg a mágnes! A maga tervét követjük!
AVENUE 5 2. ÉVAD 2. RÉSZ
Így van, errefelé! Egész nyugodtan kocoghatnak is.
Ha önnek is mindig hidegek a végtagjai,
ez a szerencsenapja!
- Remekül csinálja. - Igen? Mit?
A betessékelést a kihalási eseményre?
- Próbálta már a pozitív gondolkodást? - Nem. És nem is fogom soha.
Jesszus! Az a hapsi komolyan gyapjúgarbót visel?
Vegye le a garbót, dinka!
Jól van, mindenki! Mozgás! Találtam nektek... Itt van Charles.
Hihetetlen kapitány és a csodálatos nappali látása!
Van egy langyos sarok a kaszinóban. Hazudtam a korukról.
- Raf! Ügyes vagy! - Ja, ügyes vagy, Raf.
Szükség lesz... fogkefére? Nem találom.
- Mert már elraktam. - De jó! Vigyük az "év apuja" bögrét?
Bocs, hogy megzavarom az Austen-regényt,
de ez egy "pokolian siess" helyzet! Bocs a "pokol" szóért!
- Szólnom kellett volna Charles-ról. - Dehogy.
Csak nem tudtam, hogy itt lesz ebben a szobában.
- Akkor... ti... - Nagyon is külön vagyunk.
Nincs meg a cipőm.
- Megker... - Megkeresem.
- Nincs meg köztünk a szikra. Csak... - Állandó neheztelés.
Igazából jobban működik a kémia magával, mint vele.
Ez furán hangzott. Kimelegedtem. Jól fest egyenruhában.
- Nyújtja a nyakát. - Kösz.
Induljunk, mielőtt megfőlünk idebent!
Vagyis pecsenyévé sülünk. Ez száraz hő.
Bárcsak meg lenne még az az üdítő!
Hadd írjam le! Olyan hideg volt, hogy nedves volt az oldala.
Hozzon nekem egy... kívül nedves üdítőt!
Igen, főnök!
Bocs, hogy félbeszakítottam a kiborulását!
Csak szeretném túlélni a Napot, Matt. Túl sokat kérek ezzel?
Jól van. Csinálunk egy gyakorlatot, jó?
- Jó. - Herman Judd! Maga fél a haláltól?
Igen, nagyon is.
- Nyertem? - Nem.
Feleljen "nem"-mel, ha megkérdezem: "Maga fél a haláltól?"
Nem?
Remek, de most higgye is el, amikor kimondja!
Jó, szóval... Maga fél a szunditól?
Nem! Imádok szundizni.
Nos, a halál... csak egy hosszú, gyönyörű szundi.
- Szóval fél a szundiktól? - Nem.
- És ha hosszú? - Nem!
- Fél a haláltól? - Nem... Várjon!
Gratulálok! Készen áll a halálra.
- Tényleg?! - Igen.
"Minden csillag egy álom." Mondja, hisz ebben, Iris?
Úgy álmodunk, ahogy élünk: magányosan. De itt együtt álmodunk.
Felvételvezető! Kéne egy új kanapé. Ezt már totál "túláradoztam".
Kitárgyaljuk az "Avenue 5" új részét. Plusz: vannak a madaraknak érzéseik?
- Féltékenység? - És rangsoroljuk
a világ nyolc legfontosabb végtelen medencéjét.
Mi az a végtelen?
Bréking "ettől berosáltok" nyúz!
Ideje egy újabb "Érdekelhetne, hogy mi?" hír.
Az igazi Avenue 5 a Nap felé repül!
Ez meg nem erősített hír. Tök mindegy! Én megerősítem. Igaz, srácok!
Hol vagytok? Valami reakciót, légyszi!
Semmi, megismétlem, semmi sem forróbb a Napnál. Ez komoly.
Az biztos. Kösz, Bicegőkéz.
A Nap gázból van. Talán csak átmennek rajta. Ez fizika.
Jól van, emberek! Ne álljanak meg!
Uram! Ez... Ez baró, de nem ide illő. Talán nem hallotta,
- de evakuálás módban vagyunk. - Én maradok.
Elmegyünk a Nap mellett! Hírhedten forró az év ezen szakában.
Ez baromság! Nincs is melegem.
- Van valami gond? - Nem... De igen.
- Nem akar elmenni. - Nem, itt maradok.
Ki kell vonszolniuk innen.
Oké, maga egyedül van, mi pedig ketten, szóval...
Én csak megfigyelő vagyok, de Gary, jobb, ha szót fogad neki.
Igen. Ha csak egy kis lökés kell, én meglököm.
Oké, semmi gond.
- Lökjön! - Kezdődik a játék!
- Gyerünk! - Ne! Ennyi hiányzik, hogy megtegyem!
- Eltűnt az akcentusa. - Egek!
Ez azt jelenti, hogy kezdi elveszíteni a fejét.
A Cockney Hasfelmetsző, ahogy nevezik.
A seggét megeszi, a golyóiból mandzsettagomb lesz.
- Nem jön ki a falból! - Oda kéne mennie hozzá.
- Jó. Ezt akarja? Hát legyen! - Ne már! Ne, kérem!
Ne kérjem még egyszer! Mert nem habozok habozni!
- Jól van. - Behabozom!
Kapják be! Amúgy is menni akartam.
- Eloltom magát! - Megyek!
El fogom...
Matt! Lenyomtam kart, mi...
Belerepülünk a rohadt Napba, és a poroltók nem működnek!
Igen. Ez mulasztás.
Ez az ideiglenes menedékünk! Üljenek le!
Houston! Van egy kis terhességünk. Kérem! Utat az ivadékomnak!
Gratulálok! Hányadik hónap?
- Negyedik. - Ötödik.
Nem, a negyedik. Négy hónapja békültünk ki, nem öt.
Akkor még a skandináv dildóval voltál.
Az a... Igen! Úgy összefolyik minden. A nevére is alig emlékszem.
- Mads. - Mads. Igen, Mads volt.
Várj! Majd én.
Hál' Isten!
Ha túléljük, "Hál' Isten"-nek nevezzük el a babát.
- Nem. Clarence lesz. - Clarence?
- Jó kis név. - Az.
"Clarence! Az nem a te szendvicsed."
Üdv itt! Megtisztelő, hogy a szobatársadként szolgálhatok.
Ez az én kiváltságom, és a tiéd.
Van itt fürdőszoba? Vagy ez egyben a fürdő is?
- Itt van bent. - Remek.
Oké. Úgy fogom hívni, hogy "te mosakodj a konyhában".
De nincs konyhánk.
Pompás! Judd márkájú vezetői ágynemű. A legeslegjobb!
Ők mindent megcsinálnak helyetted? Ez olyan menő!
Nem, ezek a srácok csak a golyó elé ugranak.
- Vágom, mint mindig. - Kopjatok le, tökfejek!
Álljatok őrséget! Odakint.
Segítek. Ügyesen ágyazok.
Anyu tök szigorú pszichiátriai ápoló volt.
Kihúzom magunkat a csávából. Meg tudom csinálni.
Gyerünk, Billie! Meg tudom csinálni. Ugye?
Hát persze.
Melyik asztronauta nem táncolt a Cirque du Soleilben?
Megcsináljuk, srácok!
Jaj, ne! Az angolnák! Ők nem viselik el az extrém hőt.
Máshova kell vinnünk őket!
Kétlem, hogy megcsináljuk. Megyek!
Mondjuk, négy vagy öt... Öt angolna vödrönként.
- Szórj bele egy kis tápot! - Úgy látom, Tűzkígyó kicsit zabos.
- Maga elnevezte őket? - Igen. Tűzkígyó, Ángliusna, Hefner.
A Hefner találó. Mintha belek orgiáját nézném.
- Kell egy vödör! - Emberek! Fel az angolnákat!
És ez volt "A top hat filmsztár, akik ügyvédnek néznek ki".
- Imádom a köhögésed! - Mizu, Dawn-dögök?
Iris Kimura visszatért!
Pörgessük fel!
Oké, szóval...
- Avenue 5 kontra Nap. - Per.
Közel vannak egymáshoz? Ki vele!
- Ja, ki vele! - Őrült időket élünk, igaz?
Ez kényes helyzet.
Ezért kellenek nekünk olyan nézők, mint maga, Plankboy.
Hogy imádkozzanak, és mentési tervet követeljenek.
Adom. Nem lájkolom. De a következő vendégünket igen!
A nővére igaziból is meghalt a hajón. Zara!
Pörgessük fel!
Dögös!
Frank! Hoztál nekem barátokat, akikkel játszhatok!
Te jó ég! Emberi lények! Olyan jó a tapintásuk és az illatuk!
- Karen! - Te csak ne "karenezz" nekem!
Mert elvágtál az emberektől, és most tombolok, oké?
Ki kér egy kis joghurtpoharas jégkrémet?
- A pálcikája fogkefe, ami jó dolog! - Hát nem remek?
Frank! Nézzük a műsorod a haverokkal.
- "Frank-furtiak"-nak hívjuk magunkat. - Imádom!
Olyan cuki! Mert Frank is olyan, mint egy virsli.
Nagyon kellemes, de fogalmad sincs, mi van legbelül.
Nem engednéd el a dolgot? Felzaklatod őket.
- Igen? Engedjem el? - Kérlek!
Hogy rejtegettél itt, mint heroint a rab "s"-lyukában?
Ezt engedjem el, Frank?
Szerintem a kis rajongóid mindenről tudni akarnak.
- Sajnálom! - Érezzétek otthon magatokat!
Egy csomó mindent ki akarok tárgyalni veletek.
Egész nap el tudnám nézegetni ezeket a nyálkás kis rohadékokat.
Szedje össze őket! Ha kell, vegye őket a szájába!
- Nyugalom! Találjuk meg a ritmust! - Igen! Találják meg... a ritmust!
Szóval, Zara! A nővére, Sarah az űrben vesztette életét.
Igen.
- Ez szívás. - Oltári szívás.
Még mindig az. Tényleg szívás.
Tőlem is kérdezik: "Hiányoznak a halottak?"
- Nem. - Nem.
- Magának? - A halott nővérem? Egek! Ja.
Mivel az űrben halt meg, ő jut eszembe, ha felnézek az égre.
Így most csak előre és lefelé tudok nézni.
- Micsoda pokoli csapás! - A halott nővérem és Szemgolyó...
A halott nővérem így hívta őt.
Nagyon közel álltak egymáshoz, sülve-főve együtt voltak.
Mindenfélét csináltak: pasikról dumáltak,
felhívták a szobaszervizt, és hülye hangokat adtak ki.
Megnevettették egymást újra és újra.
Iszonyúan hiányzik nekünk, igaz, Szemgolyó?
- Igen. - Annyira szeretik Zarát idefent.
Fogalmuk sincs, milyen sokszor... felidézem az emlékét.
Ő...
Igen. Istenem! Ne sírjanak, mert akkor én is rákezdek.
Zara menőbb, mint az "Irene lady". Miért ül ilyen furán?
Három dolog, Sonny Sideburns: Ő nem menőbb nálam, a nevem Iris,
és elfelejtettem a harmadik ostobaságot.
Beszélgessünk Zarával a különleges kapcsolatról,
ami a nővéréhez fűzi, aki halott!
- Még visszajövök? - Zara! Jöjjön!
- Ő ki? - Halott Sarah.
Annyi közös volt bennünk.
Ami... elég para. Én színész vagyok, ő kézmodell.
Szeretjük a sonkát.
A maradék tőkéből megvesszük az "Avenue 5" műsort
az izé stúdiótól. Vedd meg az egészet! Leszarom.
Fussanak a hajó másik oldalába!
Gondoljanak hideg dolgokra! Gleccserek. Műkorcsolyázók. Skócia.
- Anyák. - Találkozzunk Judd új kabinjában
öt perc múlva! Találtam valami nagyon érdekeset.
Van itt egy csalagút.
Egy hosszú, keskeny alagút, amit a mosodai személyzet használ.
A patkányút.
Orrfacsaró a bűz, de az akusztikája elképesztő.
Igen, de a lényeg, 12 fokkal hűvösebb a hajó többi részénél.
Oké, én tudom szabályozni a testhőm, de izgatott vagyok.
Akkor csak... belökünk oda mindenkit.
Nem, max. 300 ember fér be oda.
És az angolnákat is vinnünk kell, szóval...
Hála az égnek nem mosolyogtam. Kár lett volna.
Nyugi! A 300-ba beleférünk mindannyian plusz pár csali,
hátha a tömeg meg akar lincselni.
Nem. Előbb a... gyerekek, betegek és idősek, ugye?
- Igen. - És az egyetlen túlélők
a gyengék és fiatalkorúak lesznek.
Igen, és mi nem tartozunk egyik csoporthoz sem, és...
Mi is megyünk, ugye?
Hát...
Mindig is azt hittem, lesz egy hang, amikor elérem a mélypontot, de...
úgy tűnik, nincs.
Istenem! Olyan melegem van, hogy ha most szülnék,
edényfogóval kéne megfognod a gyereket.
Az előbb azt mondtad, az ötödik hónapban vagy,
de megesküdnék rá, hogy a negyedikben.
Rendben, Doug. Szeretsz te engem?
- Ne félj! Nem húzlak csőbe. - Akkor igen.
El kell mondanom valamit.
- Várj! Spike! - Mi? Nem!
Spike! Egy szóra! Mi történik? Senki nem mond semmit.
Nos, azért, mert a senki az nem valaki.
Hogy van az első családunk?
Ha most elfolyna a magzatvizem,
egy rohadt gőzfelhő jönne ki belőlem.
De ne az én szőnyegemre!
- Viccelek. Nem az szőnyegem. - Másé.
- Találtam maguknak egy édes helyet! - Tessék?
Figyelem, emberek!
Azonosítottunk egy kicsi, hűvös pontot az egyes fedélzeten.
- Várjanak! - És elsőbbséget biztosítunk 300...
Háromszáz... utasnak,... hogy...
Tudja, meglep, hogy idáig is eljutott a mondatban.
Aztán a kapitány azt mondta: "Tudja, Karen,
azokra a nagy macskákra emlékeztet, amik az egyiptomi sírokat őrzik."
Van egy hűvös alagút a hajó túloldalán!
Pá, Karen!
Drágám! Hallottad? Van egy hűvös alagút.
Úgy érzem, leizzadom a mellbimbóimat. Lecsorognak a mellkasomon.
- Édes! - Frank!
Ha már öt hónap után először hagyom el a kabint,
szívdöglesztően akarok kinézni.
Harminc percenként jelentsenek! Inkább öt!
Folyamatos tájékoztatást akarok, nem egy városi kikiáltót.
- Ez a vezérlőterme? - Az.
- Olyan, mintha üdülési jogot árulna. - Az Avenue 5 másodrangú.
Mi fontosabb a Napnál? Szó szerint a körül forog minden!
Iris! Ezer dolgom van. Vigyázzon!
De...
Nincsenek a listán! Csak fontos dolgozók jöhetnek! Ne!
A fejes átvág a fejetlenségen!
Elnézést! Őszintén, utálom, hogy engem mentenek meg először.
De ez a vállalati irányelv. Legközelebb majd ellene szavazok.
Mads!
Most búcsút mondok. Vagy "adios"-t? "Auf Wiedersehen"-t?
- Fogalmam sincs, honnan jöttél. - Te most lerázol? Reméltem...
Remény? Azt a rohadékot csírájában kell elfojtani.
Különben sosem leszel igazán boldog. Nem, ez baromság, igaz?
Mondták már neked, hogy egy hazug, kétszínű pandasegglyuk vagy?
Nem pont ezekkel a szavakkal, de igen. Naná.
Frank! Ne szoríts így, már nem vagyok a foglyod!
- Nem én szorítlak. - Bocs!
Azt hittem, ez a nyirkos kéz a férjemé.
Frank! Kérvényt nyújtsak be? Menjen!
Igen! Nem akarunk buggyantott Franket. Imádlak, haver!
Legyenek erősek! Vagy mondjam úgy: Legyenek méregerősek?
Elnézést! Frank fontos dolgozó.
Ne már! Palacsintát süt törölközőből! Csak...
- Karen! - Frank! Gyere ki, mert szeretlek!
Először a nők és a gyerekek, igaz?
- Nos, ez a hölgy mindkettő! - Persze.
- Jó. - Csak az anyuka.
- Tessék? - Tessék? Remek. Értem én.
Ha a genetikai állományom túléli, én is.
Ami azt illeti, Doug. Lehet, nem teljesen tiéd a gyerek.
Nem teljesen? Ez "mindent vagy semmit" típusú dolog.
Bocsi, rossz az időzítés, de talán meghalunk... Mennem kell!
- Mia! - Én sem ismertem az apámat,
és egy cseppet sem bánom.
Egek! Kezd megtelni. Nem biztos, hogy mind beférünk.
Maga menjen be! Magában több a "joie de vivre".
Élve elég! A legszörnyűbb módon, ahogy csak el lehet égni!
- A gimiben voltam a topon. - Viszlát!
Utat! Itt a kapitányuk kiabál! Utat!
Szitkozódjon! Nem a Disneylandben állunk sorban.
- Félre, baszki! - Vágom én, seggfej!
Kidob a szobánkból, és elhagyja a hajót!
Nem hagyom el. Még mélyebbre megyek benne.
Ryan!
- Elena! Itt vagyok! - Vidd magaddal gyerekeket!
- Persze. - Kapitány! Nincs több hely.
- Oké. - Két gyerek egy felnőttet ad ki?
- Súlyra megy? - Embertelenség elválasztani őket!
Én is beleszólhatok?
- Ajtózárás 10 másodperc múlva. - Vidd őket!
Igen. Én vagyok a kapitány! Gyerekek! Fogjátok meg a kezem!
Szeretlek mindkettőtöket!
El sem hiszem, hogy otthagytam Karent meghalni!
Ha túléli, olyan pipa lesz!
Reméljük, nem hal meg, de ha mégis, az nagyot dob a maga népszerűségén.
- Kérem, ne! - Jó, csak van jó oldala is.
Egy napos oldala.
Az istenit! Miért gúnyolódik rajtunk a nyelv?!
- Mia! - Doug?! Hogy jutottál be?
Átmásztam a lábak alatt, mint egy kukac.
- Mi az, hogy talán másé a gyerek? - Mi? Mit mondasz? Micsoda talán kié?
Azt mondta: "Mi az, hogy talán másé a gyerek?"
Egek! Szárított hús lesz belőlünk, és te a DNS-ről akarsz beszélni?
- Tessék, drágám? - DNS. Sperma.
Ordibáljanak még a spermáról! Kérem!
- Nem az én termékenységem a probléma! - Mi?!
"Nem az én", mármint az ő "termékenysége a probléma".
Azt mondja: "Nem az én, mármint az ő," azaz Doug...
Állj le, Margaret! Vágom.
- Adja tovább az angolnát! - Ne nézd!
- Ránéztem! Miért?! - Oké. Óvatosan bánjanak velük!
Az ő váladékuk sokkal értékesebb a maguk lelkénél!
- Charles, ugye? - Igen.
Mit kedvel? Charlie, Chuck...?
- Csak Charles. - Charles.
EGY ÓRÁRA A NAPHOZ LEGKÖZELEBBI PONTTÓL
- Tehát ő George Jr., aki nagyon... - Ja, tökmindegy.
Túl meleg van a csevegéshez. Elnézést!
Hahó! Elena!
Nem ismer engem, de...
Ryan kapitány bizonyára mesélt már rólam.
Az első fele igaz: nem ismerem magát.
Nem mesélt rólam?
Vajon mit rejteget?
Ha Judd azt hiszi, szobatársak maradhatunk,
miután itt hagyott,
akkor rászarok a lepedőjére.
- Ülj már le! - Oké? Aztán...
- Kuss! - Kezd eldurvulni.
- Ez a feje. - Rontasz a dolgon!
- Valaki vegye át az irányítást! - Ezt teszem...
- Jól van. - Nem magára gondoltam.
Kaphatnék egy kis figyelmet, kérem?
Nézzék, tudom, hogy maguk hagyományosan
a "figyelem, barmok" felkiáltásra figyelnek oda,
meg hasonló bántó dolgokra, de...
én nem olyan srác vagyok.
Engem jobban szeretnek, mint ezt?
Azt akarják, hogy Papa Loco legyek?
Jól van. Megtennék, hogy lehunyják a szemüket, kérem?
Brian! Hunyd le a rohadt szemed!
Kiabálással nyugtatom meg magukat! Oké?
Figyelem, emberek! 60 másodperc múlva áthaladunk a legforróbb ponton!
És ha azt túléljük, akkor talán megúsztuk.
De ha nem, viszlát a következő életünkben!
Kit akarok átverni? Nincs következő élet.
Ez a rohadt végjáték! Szóval sok szerencsét, emberek!
Egek! Mintha hinnék a szerencsében!
Egyáltalán nem hiszek benne. Csak... Most már befogom.
Hamarabb is befoghattam volna. Bocs.
Szóval ilyen a halál.
Mi tartott idáig?
Képzeljenek el békés dolgokat!
Napfény szűrődik át a faleveleken!
Egy patak csörgedezik szeszélyesen!
Nézzenek oda!
Előbújt egy sündisznó!
Minő évszaknak nem megfelelő öröm!
Összezárul két juharfa koronája!
Ott egy sütőtök is!
A halál csak egy hosszú, gyönyörű, rohadt szundi!
Úristen! Na ne! Elhagyjuk a perihéliumot!
Te jó ég! Mi... Ez... Ez csökken! Csökken a hőmérséklet! Megcsináltuk!
- Hurrá! - Ez a vacak kis hajó megmentett!
A vámpírokat talán rettegésben tartod, de én nem félek tőled, Nap!
Ők mindannyian hősök. Használjuk ki ezt az energiát! Mi jön?
Ami eddig is. Figyelünk.
Nem, ez a régi szám. Az újat kérem.
Megvettem egy tévéműsort, hogy felhívjuk rájuk a figyelmet.
Legalább tegyen úgy, mintha nem szarná le őket!
Úgy nézek én ki, mint akit érdekel, mások mit gondolnak róla?
Hacsak nem rejteget egy tonna lítiumot a retiküljében,
végeztünk. Megértette?
Lítium? Miért van így rákattanva a lítiumra?
Nem vagyok. Az egy... rendkívül túlértékelt elem.
Várjon! Minek a lítium?
Emberek! A legrosszabbon túl vagyunk.
Hacsak... az ajtó mögött nem találunk...
- Hullákat! - Lehet, hogy tele lesz hullákkal.
Okénak tűnik. Úgy tűnik, minden oké. Halleluja! Feltételesen.
Hát visszatértek a patkányok! Élvezték az akusztikát, patkányok?
Mindjárt foglalkozom a nagyon jogos aggodalmaikkal. Elena!
Vigyük vissza az angolnákat!
Fel nem fogom, mi történt! Én csak...
Oké. Mi idekint voltunk, ti odabent. Sajnálom, ha ez zavaros számodra.
Nyúltam a táskáért, azt hittem, az egyik gyerek az...
- Pedig én. - Ő.
- És miért követted? - Mert húzott.
Kicsinálta a vállam, ami azt illeti.
Meg kéne mutatnom egy orvosnak.
Hála az égnek! Nem főttél meg!
Frank! Féltem, hogy beszorul oda a túl nagy képed.
Itt hagytál meghalni egyedül,
de most fordult a kocka! Számomra halott vagy.
Nem is seggfej, szuper seggfej vagy!
Nem tudom, honnan ez a sok harag!
Te tényleg azt akartad, hogy idekint legyek?
Bizonyos értelemben megmentettem a legjobb barátodat.
Engem.
Azt mondtad, mindkettőnket szeretsz.
- Patkány kapitány! Valami észrevétel? - Jó, köszi.
Az forrófejűség volt a részemről. Rémlik a forróság?
Szóval egyetértünk abban, hogy nem értjük?
Mia!
Ryannel is veszekszel, mint apuval?
- Nem, édesem. - Nem.
Nem veszekszünk, nincs hozzá energiánk.
Nem! Túléltük a Napot! Túlélünk... egy komoly beszélgetést is.
- De előbb szólnom kéne az utasokhoz. - Persze.
Hát erről lecsúsztam.
Ezek a tudományos számok túl nagyok, kapitány.
Az a fura érzésem,
bárhogy is próbálom elképzelni az űrt,
végül ő képzel el engem.
Csak két dolog határtalan.
A képzelet... és az űr.
- Csendet, színészek! - Vége! Öt perc szünet!
Mint új főnökük hadd mondjam el, hogy tűrhető munkát végeznek.
- Úgy örülök, hogy... - Húzza ki magát! Ez nem egy jakuzzi.
Gyors kérdés. Bocsi! Örvendek!
- Hány óra is van most? - 4:18.
Nem úgy! A jelenetben, amit forgatunk.
Nehéz megmondani, mert az űr mindig olyan sötét.
Olyan sötét.
Úgy hiszem, ebben a konkrét jelenetben 4:18 van.
Nahát! Furcsa egybeesés.
Most pedig bemutatom Zarát,
aki az új tudományos tisztet, Sarah-t játssza.
Emberek! Csak hogy tudják, a tyúk, aki megkapta a melót, ott hátul van.
Az Zara, én Sarah vagyok.
Jó? Ez így érthető?
- Sarah. - Király.
Sokan kedvelik. Nem tudom, miért. Nem is érdekel.
Stílust visz a műsorba, szóval mostantól ő a sztárunk.
Hahó, valaki! Kaphatnék egy széket? Na nem mintha díva volnék,
de csak itt állok, mint egy nyamvadt szilva. Valaki?
Maga! Ki van rúgva. Kifelé!
- Nagyon köszönöm! Viszlát! - Pakolja ki a lakókocsiját!
Király!
Tüzes. Amit rühellek az emberekben.
Magyar szöveg: Tukora Katinka Iyuno-SDI Group