Iris! A röppálya. És jó hírt mondjon!
Nincs elég üzemanyagunk, hogy visszatérjünk...
Akkor találjon ki valami mást, Iris! Valami tudományosat!
Hogy érződhet ilyen sok fény... ennyire sötétnek?
A Nap adott életet őseinknek.
A francba is! Nem veheti el a miénket.
Egyetértek.
- Láttad ezt? - Ja.
Ez az én műsorom, és alig szerepelek benne. Figyeld!
Egyetértek.
- Egyetértek. - Én is.
- Fogadja el a félelmet! Mindig. - Teljesen egyetértek.
- Miért ért egyet mindennel? - Te utálsz egyetérteni.
Pontosan! Tudod, mit? Én ezt nem értem.
Iris miért nem beszél nekik a menő dolgokról, amiket tettem?
Már nem azért, de nem csináltál túl sok menő dolgot.
- Miről beszélsz? - Mióta csak ismerlek,
- egy menő dolgot, ha csináltál. - Melyikre gondolsz? Arra...
- Összezúztad az üdcsis dobozt. - Haver! Az kemény volt!
Zúznod kell.
Egyetértek.
AVENUE 5 2. ÉVAD 3. RÉSZ
Istenem! Újabb 57 angolna múlt ki az éjjel.
Az a sok kiaknázatlan tehetség! Mi lehetett volna belőlük?
Étel, Matt! Étel lehetett volna belőlük.
Megjelent egy pont a horizonton.
Most kerültünk el egy napot. Csak nem egy újabb?
Matt! Befogná a lepénylesőjét? Próbáljuk elfelejteni...
Ott egy pont. Ez jó pont vagy rossz pont?
- Híreket hoztam: van egy pontunk. - Tudjuk. Jó pont?
Valószínűleg egy katonai űrállomás. Buli van, emberek!
Istenem! Intelligens legénység! Segíthetnek megjavítani az akváriumot.
A mieink olyanok, akár egy zokni, amire szemet rajzoltak.
- Nem úgy értettem. - És új barátok!
- Ezt hangosan mondtam? - Ja.
- Herman Judd a fedélzeten! - Zúzni jött!
Ne most, Judd! Van egy igazi űrállomásunk.
Ez... Ez a remény. Pont itt.
Az űrállomás felé vesszük az irányt. Ne törődjenek a sebességkorláttal!
Hallották! Kapcsolatba lépünk velük! Új emberek!
Egyetértek!
Ezúttal tényleg.
- Melyik az? Ez? - Pont itt van.
Viharsólyom! Itt Ryan Clark kapitány az Avenue 5-ról.
Az angolnaakváriumunk bekrepáltak. Tudnak segíteni? Vége.
Itt Johanna a Viharsólyomról. Mi a probléma?
Mondja, hogy a nanoszűrők tönkrementek.
Kérdezzen rá, van-e cipőillatosítójuk!
Befognák, az istenit?! Mindketten.
Johanna! Micsoda öröm, angol hangot hallani!
Nem beszélhetnénk személyesen?
Átmehetnék pár rögtönzött feszültségoldóval,
esetleg egy tálca házi proteinsülttel.
- Vettem. Készen állunk, és várjuk. - Mi baja?
Kell egy delegáció a szükséges szociális készségekkel.
Én átmehetek. Virtuóz csevegő vagyok. Autodidakta.
- Billie, Matt, Spike! Gyerünk! - A kevesebb jobb. Okos! Menjenek!
Maradjanak kimértek! Az űrtengerészek rohadt kemények, és kétszer ekkorák.
Jó napot! Üdv a Viharsólymon!
- Nagyon örvendek. - Jó napot!
Az Avenue 5 utasai nevében hoztunk egy zabsütit.
Köszönjük! Imádunk mindent, ami téglalap formában sült.
- Néhányan túlságosan is. - Kerüljenek beljebb!
Meg kell keresnünk a főmérnököt, amint lehet...
Billie! Előbb tudjuk le az emberi dolgokat!
Ez itt a társalgónk. Kicsit vadabb, amikor előkerülnek a puzzle-ok.
Nos, ez meglepő egy katonai létesítmény esetében.
Nem, mi tudományos egység vagyunk.
Katonai? Nem vennék rá mérget, hogy átmennék az alkalmasságin.
Egek! Olyan civilizált ez a hely!
Az Avenue 5 kulturális űr. Mi bölcsis bunyóval küzdünk.
Ez azért kicsit túlzás.
- Bölcsis bunyó? - Igen. A gyerekeket nem éri inger,
ezért elkezdtek egyfajta ketrecharcot a játszóházban.
Nem hangzik jól, ha így tálalja.
De sok felnőtt felügyeli őket.
Néha 50-60 fős tömeg is összegyűlik.
Bevallok mindent.
Óriási rajongói vagyunk a magukról szóló sorozatnak.
Ja... Igen.
"Hogy érződhet ilyen sok fény... ennyire sötétnek?"
- Ez az egyik...? - Igen.
Tudják, az én egyik kedvenc mondatom tőle az:
"Meg tudja javítani az angolnaakváriumot?"
- Elnézést, maga ki is a műsorban? - Billie.
Billie McEvoy, tudományos főtiszt.
- Tényleg? Maga az? - Igen.
Biztos benne? Csak mert a műsorban sokkal kedvesebb.
Igen, ez ő. Ez ő, és azt hiszem...
Igen, ott is ott van.
Nem, ő le sem tudja írni, hogy "tudomány". Vagy "angolnák".
Angolnák. Úgy hiszem, segíthetünk.
Ő Lyle, a mi házi fizikusunk,
szabadgondolkodó és sokoldalú nonkonformista.
A hagyományos gondolkodásmód túl merev.
- Vessenek meg! - Kapitány! Itt maradnak vacsorára?
- Hozzon még pár embert! - Nem tudunk. Az angolnák...
Billie! Ember.
Tudja, az egyszerűen pompás volna.
Összedobok egy kalcium-foszfát levest az emulgeátorban.
Találkoznia kéne Frankkel. Ő a mi Lyle-unk.
Szomorú tekintet, isteni omlett.
Mutatok egy hosszú láncú zsírsavat, amit a minap vizsgáltunk.
A Goyen-szelep hamarabb eldugul,
- mint egy benzinkúti WC. - Igen! Maga tényleg ért hozzá.
Istenem! Hogy hiányzott a szakértelem!
Én is amolyan szabadgondolkodó vagyok.
Nézze az öreg nyaktakarót!
Barátom! Az nem lófarok.
Ez egy lófarok!
- Spike Martin. - Az ötödik kanadai a Marson?
Sosem hallottam róla.
Igen, én vagyok az.
Gyerünk, adjon valami mást! Valami jobbat!
Már meglovagoltam ezt a lítium izét. Rajta kéne lennem a listán!
Milyen listán? A "Time"-én?
"Az 50 legtragikusabb középvezető"?
- Igen a kávéra, nem magára. - Felmehet egy utolsó ellátókomp,
- amíg hatótávon... - Miért van még itt? Dolgom van.
Tényleg. Meg kell mutatnia, milyen hülye. Mi a baj?
Érzem a félelem szagát, és... mi ez? Burritó?
- Mit rejteget? - Hát jó.
Egy kis Armageddonra vágyik? Legyen!
A Föld kifogy a lítiumból. Most már tudja.
Szóval nem lesz ellátókomp. Nem lesz semmi.
Volt egy dokumentumfilm a lítiumhiányról,
- de azt hittem, az csak film. - Lítium nélkül
nincs bank, se telefon vagy számítógép.
De viselhet kezeletlen állatbőrt, és törölheti falevéllel a seggét.
Én nem teszek ilyet, vagy rázok kezet magával.
- Fenébe! Felszállok a kompra. - Ki hibáztatná?
Bizonyára kimeríti a munka.
Látja? Csak pihenésre van szüksége. Balra a seggével!
Jó, közhelyes, de drogot kevertem a kávéjába.
Tényleg?
Igen.
És... ennyi volt.
Azonnal távozom a komppal. Standard menü, semmi rovar.
Íme a legkiválóbb és legráérőbb társaink.
Ő Frank.
- Üdv! - Franknek van egy főzőműsora.
- Mi is a címe? "Hagyd békén?" - "Hagyd állni".
- "Hagyd állni"! -Élőben Frank-Tanktől.
- Milyen konyha? - Beszéljen a konyháról, Frank!
Nagy íz, kisfeszültség.
Csak a kabin felszerelését használom, és szeretetet.
- Hát ezt csinálod a szereteteddel! - Még egy angolna kimúlt.
- Ang-olna Lee halott. - Ne! Ő nagyszerű hal volt.
- Tetszik a fülbevalója. - Szép.
Frank a zseni. Én itt sem vagyok. Frank Kelly és a láthatatlan neje.
Szóval továbbléphetnek.
Hihetetlen! Öntelt ribanc!
Önteltség.
Pánikolok. Találkozni akartam velük, de nem vagyok jó ebben.
- Nagy levegő. Nyugalom! - Ő Rav.
- Örvendek. - Üdvözlöm!
Tetszik a keze. Bal és jobb. Klasszikus.
Igen... Köszönöm.
- Rav! Kapja össze magát! - Bocsi!
Hogy értékelné a műsor béli Juddot?
A hajó tulaja. Herman Judd. "Egyetértek."
A bólogató János? Nem tesz hozzá sokat a műsorhoz.
Aha. És maga? Maga csak elvesz belőle.
Először bajban vagyok, aztán hipermagabiztosnak érzem magam.
A csevegés kulcsa, hogy tettesse a szexualitás és agresszió hiányát.
Oké? Készen áll? Kezdjük!
- Helló! - Helló!
Mondhatunk ilyet? Isten tudja, mit lehet manapság.
Mit óhajtanak?
Emberek! Ha kérhetem, mindannyian vegyék le a cipőjüket,
és húzzanak fel egy pár mokaszint!
Maradhatok ebben? Magas a lábboltozatom,
ezért talpbetétet kell viselnem.
Merev cipőtalppal kell alátámasztani a magas boltozatát. Igaz?
Igen... Így van.
De ha van egy klumpája vagy egy japán getája...
A puha talpú lábbeli a bevált gyakorlat.
Paula!
Maga jó lesz zokniban is, kapitány.
Mindenki más! Ha kérhetem...
Jó választás.
Az "Ütközőpálya a Nap felé" epizód nagyon drámai volt!
Úgy szorítottam a fogam, hogy eltört az egyik.
- Csakugyan? Komolyan? - Én nem láttam azt a részt,
mert az angolnáink fuldoklásával voltam elfoglalva.
- Nyugi! - Igen, gömböc,
- valamit tennünk kell az angolnákkal. - Gömböc?
Édes! Beszélnünk kell erről a "Ryan" dologról.
Persze. Mondjuk el az új barátainknak, hogy fél évre bezártál a kabinba!
Oké. Most, hogy mondod, nagy a feszültség Ryan és közted.
- Köszi! - Nem! Az angolnák haldokolnak!
- Jól van. Johanna! - Tudják, mik hiányoznak legjobban?
- A kutyáim. - Kutyák? Imádom őket. Vannak kutyái?
- Beagle-k. - Na ne!
- És fotóim is van róluk. - Beagle-jei vannak! Hadd nézzem!
Ezt nem mutatom meg.
Istenem! Nézzék azt pici nózit!
Istenem! Biztos torta íze van!
Igazi mókamesternek tűnik.
Majd egyszer szeretnék egy saját kennelt.
Hogy legyen egy rakás kutyám,
és a kölykök azt mondják: "Ott a büdös, öreg, kutyás hölgy!"
"Kapjuk el!" Imádnám.
Hogy kötöttem ki "Az utolsó vacsora" Júdás-végén?
Hé, Ryan! Hé!
Szóval, miről beszélgetnek odaát?
Kutyákról beszélgetünk. Kutyáról, kutyusokról.
Tudja,... amikor azt látja, hogy a kutyák futnak álmukban,...
nem futnak, hanem dobolnak.
Olvastam.
Szóval csak hozzáad egy csepp polivinil sebbenzint,
hogy diós ízt kölcsönözzön neki.
Csinálhatnánk egy műsort. Cseréljünk recepteket!
- Mit gondolsz, gömböc? - Találkoztunk már?
Nem, nem hiszem. Nathan Basic. Agresszívan átlagos képem van.
- Ígérem, egy darabban hozom vissza. - Legyen a vendége! Mint én voltam.
Frank elmegy. Frank! Nem bánja, ha csatlakozom?
Elmegyek a komppal.
Igen, megerősítem. Én most megerősítem.
Mi a neve? Akarja, hogy megerősítsem? Mert kurvára megerősítem.
Köszönöm! Legyen szép élete, Shelly!
- Induljunk! - Ez automata.
Nyomja meg a gombot!
Oké, ez ennél kicsit összetettebb.
Indulás!
Kellemes jazz. Erős kávé. Szennyvízszivattyú szétkapása.
Tökéletes vasárnap. Ezt hadd töltsem meg!
Komolyan, ez a fickó annyira bölcs!
Ez igaz szerelem, haver? Megtalálta a hajtársát?
Megtaláltam az embereimet. Kapaszkodjon meg! Elhagyom a hajót.
Értem.
Idenyújtaná a bort?
- Köszönöm. - Gömböc! Milyen a refluxod?
Hajlamos felpuffadni a vacsorától.
Én nem... Karen! Az enzimjeim nem tartoznak magára.
Szeretném a térdemre fektetni és megbüfiztetni, mint egy babát.
Jesszus!
Figyeljen!
Biztos feltűnt, hogy izzik a levegő a kapitány és köztem.
Nem, nekem nem tűnt fel semmi.
Nem. Észrevette.
Ez elsöprő erejű, és tönkretette az egész estét.
Tényleg nem tűnt fel semmi.
- Tisztelettel ellent kell mondanom. - Oké.
Paula! Engedje meg! Őszintén csodálom a sztoicizmusukat.
Mert maguk mind rohadt sztoikusak.
Ott van az a mokaszin dolog. Mindannyian elfogadják.
Mi örömmel eleget teszünk a kérésnek.
Rav! Szeretne...
Igen, mármint logikus, hogy kímélik a szőnyeget.
Nem. Kétlem, hogy ez tényleg a szőnyegről szól.
Johanna összeüti a cintányért, és mindenki leveti a cipőjét.
- Ez már szinte pavlovi. - Oké.
Csak lazán, Matt! Ez csevej, nem koncepciós per.
Azt mondja, nem a szőnyegről szól? Ez valami erőszakos kontroll dolog?
Az.
Feltálaljuk a hőigényes sajtkultúránkat?
Halljátok ezt, enzimek? Teljes riadókészültség!
Jó. Oké, jöjjön!
Mivel ma este főműsoridőben közvetítünk,
ne káromkodjon, és ne tartsa a húst derékmagasságban!
Oké. Remek kabin amúgy. Sokkal jobb az én odúmnál.
Ja, a dizájnt én álmodtam meg egyik éjjel, amikor...
Oké, forog a kamera.
Ma itt van velem egy különleges vendég,
Mr. Nathan Basic.
Ott a kamera, Nathan. Igen. Ma este szarvast készítünk...
egy... vízforralóban.
Milyen nagyszerű recept!
- Nathan Basic nem tűnik ismerősnek? - Ki?
- Azt írja: "bizalmas". - Imádom a rejtélyeket.
- Próbálta beírni a jelszót? - Nem.
Szóval mesélne nekem az igazi Ryan kapitányról?
Nem annyira személy,
inkább egy rejtvény, amit meg kell fejteni.
Játékos, mint egy fóka.
Francokat lakóhajó!
Szóval, Nathan, alapvetően hogy áll az ételekhez?
Ez jó! Szeretem felhasználni az egész tetemet.
Orrtól a lábujjakig. Minek elpocsékolni a húst?
Teljesen egyetértek.
Ha egy csirke sztrókot kap, eldobja a tetemét?
Dehogy! Megtölti és megsüti.
Miért bánunk másképp a családunkkal?
Teljesen egyetértek. Várjunk csak! Mi?!
Most emberekről beszélünk?
Nos, ez egy nehéz beszélgetés.
Gondolkodtam,
és a kinti cipőmet szeretném viselni a kantinban.
Hogyne... Honnan jött az ötlet?
Ryan! Gyors infó.
Ez egy űrbörtön. Ismétlem: űrbörtön.
- Mi? Mi az a... Mi? - Ez egy titkos hadművelet.
Ezek az emberek túl veszélyesek a földi börtönökhöz.
Tessék? Biztos benne?
Még sajtválogatásuk is van.
Ezt már ezerszer megbeszéltük, baszki!
Ez egy rövid szálú szőnyeg, szóval ülj le, és pofa be!
Istenem!
Ryan!
Bocs, csak éppen pánik és félelem fog el.
Ja.
- De már végeztem, visszatértem. - Jó. Olvassa!
"Nyolcas gyilkosság egy fagylalttölcsérrel."
"Az anyja menyasszonyi ruháját és fejét viselte."
- Igen. - "A vurstli alá temette őket."
"Ellopta a lábukat."
Tovább! Vannak fotók.
Azt hiszem, a szemem összeszarta magát.
Atyaég!
Nos, azt hiszem, mégiscsak belebújok egy mokaszinba.
Jó ötlet. Fedezem magát.
Szóval...
- Karen! - Srácok!
- Bocsásson meg! - Srácok!
Figyeljenek! Mondani fogok valamit, és nagyon fontos,
hogy ők ne tudják meg, mit mondok. Rendben? Szóval...
Szóval amikor kacsintok,...
kezdjenek el nevetni! Megértették?
Most tájékoztattak,
hogy, készüljenek a nevetésre,
ez a hajó, most jön a nevetés,
telis-tele van elítélt pszichopatákkal.
Várjon! Nem értem. Ez vicc vagy...
Nem, ez... Nem.
Nevetniük kellene, hogy ők ne tudják meg, mit mondtam.
A fickó, aki elment Frankkel, a denveri kannibál.
Megevett 19 embert!
Harminchat hüvelykujjat találtak a pincéjében.
Te jó ég! Frank retteg a kannibáloktól!
- Az 38. - Tessék?
19 embernek 38 hüvelykujja van. 36-ot mondott.
Nem tudom! Nem tudok ujjakon számolni!
Az utolsó kettőt lehet, hogy bordugónak használta.
Oké, Sally, az a kedves hölgy ott...
Ne, ne nézzenek rá! Ő agyonverte az anyját az apjával.
Agyonverte az egyik szülőt a másikkal?
- Igen. - Legalább egymás karjában haltak meg.
Kik vagyunk, hogy elítéljük a lepkét a hernyó bűneiért?
Johanna pedig megölte és megerőszakolta a kilenc beagle-jét.
Csesszék meg! El kell tűnnünk.
Várjunk csak! Azt mondta, kefélte a kutyákat.
Menekülési terv.
Felhúzzuk a cipőnket, és nagyon lassan az ajtóhoz oldalgunk
a pszichopaták felbosszantása nélkül.
Jó, rendben.
- Ugye? - Igen.
Látniuk kéne a komódot!
Cifrább, mint egy vásári verkli.
Spike! A hajó tele van gyilkosokkal. Lelépünk.
- Lyle is az? - Lyle nem gyilkos.
- Akkor jót választottam? - Ő pedofil.
Meg kell fürdenem hipóban.
Elvették a cipőnket, hogy ne léphessünk le.
Nem tudom kiverni a fejemből a képet, hogy ott áll a kutyusok fölött
- síkosítóval és egy téglával. - Cipő!
Készül valahova, kapitány?
Épp szilvát magoztunk.
Hát ez...
Ez... Igen.
De ki kell mennem a mosdóba, és jobb, ha a sajátomat használom.
- Szabályos a széklete. - Ez... Érti?
- Órát lehetne igazítani hozzá. - Karen! Csak... Köszönöm.
Nos, ha megkaphatnánk a cipőnket...
Az enyém ódivatú futócipő. Érzelmi értéke van.
- Érzelmi érték. - Tessék?
Maga egyszerűen csak udvariatlan. Nagyon-nagyon udvariatlan.
- Ajjaj! - Kétlem, hogy megkapjuk a cipőnket.
Az enyém elég drága volt.
Ne fussanak, de... futás!
Futás!
Jó étvágyat a zabszelethez!
Basszus!
Vigyázzanak, nehogy megégessék a szarvast a fűtőszállal!
Vagy ott a hamvasztás. Már eleve sütünk embereket.
És mit csinálunk azzal az étellel? Kidobjuk.
Kapiskálom, hogy jutunk el addig, hogy hullát együnk.
Frank! Bocs, hogy megzavarom a felvételed.
De a fickó a műsorodban a denveri kannibál.
- Értem. - Megölt és megevett egy rakás embert.
Pislogj kétszer, ha értetted!
- Ez három volt, de nem ítélkezem. - Ezt nézzék! Hullák, igen.
Csak beledobjuk őket, bekapcsoljuk a vízforralót, bumm!
Szarvas à la vízforraló. Egy rakás. Jó éjt, emberek! Köszönjük!
Kérem, Mr. Judd, kikísérné a vendégünket?
- Mi? - Köszönöm!
Rendben. Ez az ajtó az egyetlen, amin ki tud menni.
- Kövesse a J-ket! - Megoldom. De gondolja át!
Esélye van rá, hogy történelem jó oldalán álljon.
Te jó ég! Oké.
Törölnünk kell mindent, ami ezzel kapcsolatos. Mindent!
- Borzalmas! - Istenem! Hánynom kell.
- Tönkretették számomra az embereket! - Ne találkozzunk soha többé senkivel!
Rendben. De összességében jól sikerült?
Szép hely. Kár a vadállatokért.
- De nem. 10-ből 0 pont. Nem ajánlom. - Hacsak, emberek...
Mármint az akváriumot meg kell javítani,
és ott van Spike barátja...
Inkább csak egy barát barátja.
Billie! Azt javasolja, engedjünk fel egy pedofilt a hajóra,
- hogy megjavítsa az akváriumot? - Nem! Ez őrültség.
- Zárójel: de tényleg az? - Az. Zárójel: kurvára az!
Bocs, hogy mindig a cég érdekeit nézem,
de egy szexuális ragadozó nem kószálhat szabadon
a családok közt. Libertariánus vagyok,
- de van egy határ. - Akkor nem hagyjuk szabadon kószálni.
Építünk egy hörcsögalagutat a légzsiliptől az akváriumig.
Mi van, ha a ragadozó kilyukasztja a hörcsögalagutat?
Tudják, elrejthetett egy kést a hátsójában.
- Akkor megszöktetünk egy pedofilt. - Jogos.
Labda!
Egy labda!
Berakjuk a szexuális ragadozót egy felfújható labdába.
- Aztán a labdát berakjuk az alagútba. - Na most zúzol.
Alagút és labda?
Lényegében vidámparki játékot építenek egy perverznek.
Nekünk is vannak aggályaink, de nem ehetünk aggályokat,
kellenek az angolnák.
Remek! Halál vagy a pedofil? Mókásnak hangzik.
Nem akarom, hogy bekerüljön az aktámba, de...
Engedjék el a pedofilt!
- A hörcsög elindult. - Vettem.
Jól van, Mads! Cipzárazza ki a pedo-labdát!
Nagyobb, szénával töltött labdára gondoltam,
és pórázt raknék a pedofilra, de így is jó.
Köszönöm.
Megtettem, amit a bírók nem: elengedtem a pedofilt.
Rendben, uram! Szeretnénk, ha megjavítaná az akváriumot.
Mi itt állunk, és bátorítjuk, anélkül, hogy megbocsátanánk a korábbi tetteit.
Elegem van az ítélkezésből.
Nyaraló családok, rettegés, ragadozó jó fogakkal.
Mint egy pszichoszexuális "Cápa".
Egy nap nevetni fogunk ezen,
miközben elvisznek, hogy beadják a méreginjekciót.
Csak annyit mondhatok, ez az egész erkölcsileg felháborító.
Mégis hozott harapnivalót.
- Kaphatnék egy pohár vizet? - A pedofil inni kér.
Nem! Nem kéne hidratálnunk egy becstelen alakot.
Mondjam neki, hogy igya a húgyát?
Hívhatjuk neki a szobaszervizt, de ki kell fizetnie.
Te jó ég! Online vagyunk! Megcsinálta.
Mert ő egy nagyszerű fickó
- Mert ő egy nagyszerű fickó - Ne! Ő... nem. Igazából nem az.
- Bocsi. - Köszönjük! Feltételes köszönet!
Most vissza a labdába!
Azt mondta, maradhatok, ha megjavítom.
Ugyan már! Nyilván hazudtam.
- Megígérte. - Az ígéretek balekoknak valók, balek!
Jól van, lássuk ki is itt a balek!
Ne! Idehallgasson!
- Lyle! - Lyle!
Biztosan meg tudunk valahogy... Jaj, nézze! A víz!
- Teljesen! - Ezért kellett volna a póráz!
- A cipzárt! - Hozzák a pumpát!
- A pumpát! - Hozom!
- Mads! Fújja fel a deviánst! - Várjanak!
Köszönjük a szolgálatát! Komplex módon fogunk emlékezni magára!
- Semmi baj! Itt vagyok. - Nem akarok visszamenni!
- Fogják le! - Nyissa ki a szelepet!
Oké, vigyük ki innen!
- Gyerünk! Ki innen! - Vigyük ki!
Istenem!
- Jó leszek! - Rajta, Mads!
Olyan viccesen néz ki!
A fejére esett a kalapács!
- Ideje menni! - Megrúgott a rohadék!
Oké, gyerünk! Vigyük ki innen!
Istenem! Elég!
Ez az én művem! Az én ötletem volt!
- Remélem, megeszik magát! - Kösz a szerelést!
Kapitány! Kérem, hadd magyarázzam meg!
Hé, Johanna! Kapd be!
És cseszd meg a mokaszinjaidat!
Jó ember vagyok, képes a szeretetre! Itt a tepsijük!
- Csesszék meg! - Jó, hogy ezt kibeszélik magukból.
Nem lennék náluk légy a falon.
Az egyetlen ember, aki megjavíthatná, veszélyes betegséget hordoz.
Akkor egy csövön át hozzuk be a légzsiliptől.
- És ha megszökik? - Várjanak!
Ezt figyeld!
Mi van, ha betesszük egy nagy műanyag labdába?
Tökre egyetértek!
Ez az! Hologramos technológia, bébi.
Ez átírja a játékszabályokat, bár nem tudom, ez melyik játék.
Döntések! Úristen, de jó érzés, hogy végre jól döntöttünk!
Ryan! A hajó okos szenzora szerint van egy potyautasunk.
- Egy mink? - Frank kannibálja még mindig itt van.
Vigyenek a pokolba, és süssék meg a mellbimbóm!
- Ebből tanulhat. - Annyira a pedfilra fókuszált,
hogy megfeledkezett a kannibálról. Nem maga az első.
Hoztam szerszámokat az akváriumhoz.
Miről maradtam le?
Magyar szöveg: Tukora Katinka Iyuno-SDI Group