Iris, kurs? Ge mig goda nyheter.
Bränslet räcker inte för att styra oss rätt.
Då kommer vi på nåt annat, Iris. Nåt vetenskapligt.
Hur kan så mycket ljus...
...kännas så mörkt?
Solen gav våra förfäder liv.
Fan heller att den ska få orsaka vår död.
Jag håller med.
Såg du? Det är mitt tv-program. Och jag är knappt ens med. Titta!
Jag håller med.
- Jag instämmer. - Jag också.
- Omfamna alltid rädslan. - Jag håller helt med.
Varför håller han med om allt som sägs?
- Du hatar att hålla med. - Precis!
Jag förstår mig inte på det här.
Varför går inte Iris fram till dem och berättar om allt coolt jag gör?
Inte för att vara oschyst, men du gör inte så mycket coolt.
- Vad pratar du om? - Du kanske har gjort en cool grej.
- Vad? Du menar... - När du mosade den där läskburken.
- Det var så grymt. - Du måste mosa mer.
Jag håller med.
- 57 ålar till har dött under natten. - All ouppfylld potential...
- Tänk på vad de kunde ha blivit. - Mat, Matt - de kunde ha blivit mat.
Jag ser en prick vid horisonten.
Vi undvek precis en sol. Satsar vi på bäst av tre?
Matt, stäng ditt undergångshål.
Vi försöker förtränga... Det är en prick.
Är det en bra eller dålig prick?
Jag har nyheter: Vi har en prick.
Vi vet. Är det en bra prick?
Troligen en militär rymdstation. Det är dags för conga!
Jösses, intelligenta besättningsmän.
De kan hjälpa oss att laga åltanken.
Killarna jag jobbar med är som ögon på en strumpa.
- Ta inte illa upp. - Och nya vänner!
- Sa jag det högt? - Ja.
- Herman Judd på däck! - Här för att krossa saker.
Inte nu, Judd. Vi närmar oss en rymdstation.
Det här är hopp.
Bryggbesättningen, sätt kurs mot rymdstationen.
- Strunta i hastighetsgränsen. - Ni hörde chefen.
Vi tar mänsklig kontakt. Nya människor.
Jag håller med!
- Den här gången gör jag det. - Vilken är det? Är det den?
Där.
Stormfalcon, kapten Ryan Clark på Avenue 5 här.
Våra åltankar är åt helvete. Kan ni hjälpa oss? Kom.
Johanna från Stormfalcon här. Vad är problemet?
Säg att nanofiltren är trasiga...
- Fråga om de har luktborttagare... - Kan ni hålla käften? Båda två.
Johanna, så trevligt att höra en engelsk röst.
Kan vi ta det här öga mot öga?
Jag kan komma förbi med improviserade isbrytare.
Kanske en plåt hembakat protein.
- Uppfattat. Redo och väntar. - Vad är hennes problem?
Vi behöver en delegation med de nödvändiga sociala färdigheterna.
Jag kan göra det. Jag är en virtuos konversatör, självlärd.
- Billie, Matt, Spike, kom. - Ja, håll antalet nere.
Smart. Okej. Bortalaget!
Håll huvudet kallt. Rymdsoldater. Tuffa som fan och dubbelt så stora.
Hallå! Välkomna till Stormfalcon.
- Kul att se er! - Hej.
Å Avenue 5:s vägnar har vi med oss en flapjack.
Wow, tack. Vi älskar all rektangulär mat.
Lite väl mycket, vissa av oss.
Kom in.
Fråga efter chefsingenjören så snart som möjligt.
Ja, Billie. Vi tar det mänskliga först.
Det här är vår sällskapsyta. Det går vilt till med pusslen framme.
Det här är förvånande för att vara en militäranläggning.
Jaha, nej. Vi är en vetenskapsenhet.
Militären... Jag skulle inte klara fystestet.
Det är så civiliserat här. Avenue 5 är ett kulturellt tomrum.
Vi har småbarn som strider.
- Det är en överdrift. - Småbarn som strider?
Ja, barn så svältfödda på stimuli-
att de har börjat med cage fighting i lekrummet.
Det låter inte bra när du säger det så.
Men många vuxna har översyn över dem.
- Ibland upp till 50-60 personer. - Jag ska vara ärlig.
Vi älskar programmet om er.
Va? Ja, just det.
"Hur kan så mycket ljus kännas så mörkt?"
-Är det en av...? - Ja.
En av mina favoritrepliker som han säger är:
"Kan du hjälpa mig att laga åltanken?"
Vem i programmet är du?
Billie McEvoy, vetenskapsofficer.
- Jaså? Är det det du är? - Ja.
Säkert? För i serien har hon en mycket behagligare energi.
Ja, det är hon. Och... jag tror... ja, där också.
Hon kan inte ens stava till vetenskap.
- Eller ålar. -Ålar.
Det kan vi nog hjälpa er med.
Det här är Lyle, vår fysiker, fritänkare-
och nonkonformist.
Traditionella tänkesätt är för orubbliga. Stäm mig.
Kapten, vill ni stanna på middag?
- Ta med några vänner. - Vi kan inte.
-Ålarna är i kris... - Billie, mänskligt.
Det vore verkligen förtjusande.
Jag kan göra nudlar med kalciumfosfat i emulgeringsmedlet.
Du borde träffa Frank. Frank är vår du.
Ledsen blick, fenomenala omeletter.
Kapten, låt mig visa er några långa kedjefettsyror...
Ni har väl kollat ventilen.
De täpps till snabbare än en bensinmackstoa.
Ja, du kan verkligen det här.
Jag menar... Gud, jag saknar kompetens.
Jag är lite av en frifräsare själv. Kolla nackvärmaren.
Det där är ingen hästsvans. Det här är en hästsvans.
- Wow. Spike Martin. - Femte kanadensaren på Mars?
Aldrig hört talas om honom.
Ja, det är jag.
Ge mig nåt annat. Nåt bättre.
Jag har kört litiumgrejen för din skull.
- Jag borde stå med på listan! - Vilken lista?
Time Magazines 50 mest tragiska mellanchefer?
Ja till kaffet, nej till dig.
Vi hinner skicka en sista skyttel med förnödenheter.
Vad gör du kvar? Jag är upptagen.
Fönstren slickar ju inte sig själva. Vad är fel?
Jag känner lukten av rädsla. Och, är de... burritos?
- Vad döljer du? - Okej.
Vill du ta del av undergången? Då så.
Jorden börjar få slut på litium. Nu vet du.
Så det blir ingen skyttel. Det blir ingenting.
Jag har sett dokumentärer om litiumbrist.
Är det på riktigt?
Utan litium kan du säga adjö till banker, telekom och datorer-
och hej till djurhudar som kläder och att torka dig i röven med löv.
Jag säger inte hej till det. Eller tar din hand.
Jag kanske åker med skytteln.
Vem kan klandra dig? Det här måste vara utmattande.
Ser du? Du kanske bara behöver vila.
Röven åt vänster.
Okej, jag har slut på plattityder och har drogat ditt kaffe.
Och... där slocknar han.
Åker med skytteln omedelbart. Vanlig mat, icke-insektoid.
Träffa några av våra bästa och mest tillgängliga.
Det här är Frank.
- Hej. - Frank har ett matlagningsprogram.
Vad heter det, Frank? "Låt det vara"?
"Låt det sjunka in."
- Direkt från Frank-tanken. - Vad för slags mat?
- Berätta om maten, Frank. - Mycket smak, låg spänning.
Jag använder bara utrustning från hytten - och kärlek.
- Så det är det du gör med din kärlek. - Vi miste just en ål till.
Eel Patrick Harris är död.
-Åh, nej, han var underbar. - Jag älskar dina örhängen.
Frank är geniet. Jag är knappt här. Det är Frank Kelly-
och hans osynliga fru, så gå vidare.
- Otroligt. Den där satmarans attityd. - Attityd.
Jag får panik här. Jag var visst inget bra på det här.
Okej. Djupa andetag. Ta det lugnt.
- Det här är Rav. - Trevligt.
Hej på dig.
Jag gillar dina händer. Vänster och höger, klassiker.
Ja... Ja, tack.
Skärp till dig, för fan.
- Förlåt. - Vad tycker du om Judd i serien?
Farkostens ägare? "Jag håller med."
Jaså, medhållaren. Han adderar inte så mycket.
Och det gör du?
- Om något så subtraherar du. - Jag hamnar i knipa.
Sen blir jag hypermedveten om allt jag säger.
Rav, nyckeln till småprat är att låtsas-
att du varken har sexualitet eller aggression.
- Redo? Nu kör vi. - Hej.
Får man säga så nuförtiden? Jaha, vad vill ni?
Lystring, gott folk. Kan ni ta av er skorna-
och ta på er ett par mockasiner?
Får jag behålla mina på? Jag har cavusfot.
- Jag behöver ha mina inlägg. - Just det.
Han behöver en rigid sula för att stödja sina höga bågar.
- Inte sant, kapten? - Jo, det stämmer.
Men om du har en träsko eller japansk sandal...
Skor med mjuka sulor är bäst.
Hysch, Paula!
Ni klarar er i strumplästen, kapten.
Alla andra, var så snälla.
Bra beslut.
Och det där kollisionskurs mot solen-avsnittet...
Jag bet ihop så hårt...
- ...att en kindtand gick sönder. - Jaså?
Jag såg inte det avsnittet.
Jag var för upptagen med att se våra ålar kvävas till döds.
Jag sköter det här.
Dumpling, vi borde göra nåt åt ålarna.
-"Dumpling"? -Älskling...
Vi måste prata om det här med Ryan.
Vi berättar för våra nya vänner-
att du höll mig inlåst i en hytt ett halvår.
Nu när du säger det, ja. Det är spänt mellan dig och Ryan.
- Tack. - Nej! Våra ålar dör, för fan.
- Visst. - Johanna... - Vet ni vad jag saknar mest?
- Mina hundar. - Jag älskar hundar. Har du hundar?
Jag har beaglar. Och jag har foton.
- Hon har beaglar. Får jag se? - Den får du inte se.
Titta på hans lilla nos. Den måste smaka tårta.
Han ser verkligen rolig ut.
Jag vill äga en kennel en dag. Bara ha en hel massa hundar.
Så många att grannbarnen säger:
"Ta den stinkande gamla hundtanten!" Det vore underbart.
Hur blev jag dumpad vid Judas ände av Sista måltiden?
Du, Ryan? Ryan? Hallå!
Vad pratar ni om där nere?
Vi pratar om hundar. Vovvar.
När man ser hundar springa när de drömmer, så gör de inte det.
De trummar. Jag läste det.
Du tillsätter en liten skvätt polyvinylsprit-
för att få en nötigare eftersmak.
Vi borde göra ett program på farkosten.
Byta recept. Vad säger du?
- Har vi träffats förut? - Nej, tror inte det. Nathan Basic.
Jag har ett aggressivt generiskt ansikte.
Jag lovar att ge honom tillbaka helskinnad.
Visst, gör honom till lags. Som jag gjorde!
Frank ska gå. Frank! Får jag vara följa?
Jag åker med skytteln. Ja, jag bekräftar det.
Jag bekräftar det här och nu.
Vad heter du? Vill du bli bekräftad? Då ska jag ta mig fan bekräfta dig.
Tack. Ha ett bra liv, Shelly.
- Kör! - Den är automatisk.
- Tryck bara på kör. - Det är mer komplicerat än så.
Kör.
Smooth jazz, strävt kaffe, isärplockning av en pump.
Perfekt söndag. Jag ska fylla på.
- Den här killen... Han är så klok. - Spike, är det här äkta kärlek?
- Har du hittat din hårkompis? - Jag har hittat mitt folk.
Håll i dig. Jag lämnar Avenue 5.
Visst. Kan du ge mig vinet?
Tack.
Dumpling, har du uppstötningar? - Han sväller upp efter kvällsmaten.
Karen, mina enzymer angår inte dig.
Ibland vill jag lägga honom i knät och rapa honom som ett spädbarn.
- Herregud... - Hör på.
Ni kanske har märkt att det sprakar i luften...
- ...mellan mig och kaptenen. - Nej, nej. Jag har inte märkt nåt.
Det har du visst. Det har varit överväldigande.
Det har förstört hela kvällen.
Jag har faktiskt inte märkt nåt.
Jag säger vördnadsfullt emot.
- Okej. - Paula, får jag bara säga...
Jag beundrar din stoicism.
Ni är alla stoiska som fan.
- Som det där med mockasinerna. - Vi är så gärna till lags.
- Rav, skulle du vilja...? - Ja, jag menar...
Det är rimligt att minska slitaget på mattan.
Det handlar väl inte ens om mattan?
Johanna slår ihop tallrikarna, alla tar av sig skorna...
- Det är pavloviskt. - Håll det lättsamt, Matt.
Det är ingen skenrättegång.
Så det handlar inte om mattan, utan om nåt slags tvångskontroll?
Ja.
Ska vi ta fram de termofila ostkulturerna?
Hör ni det, enzymerna? Högsta beredskap. Här kommer det.
Kom, kom, kom. Vi spelar in för bästa sändningstid i kväll.
Det är inte sent, så svär inte och ha inte köttet i midjehöjd.
Det här är en fin hytt. Mycket bättre än mitt kyffe.
Vi baserade designen på en dröm jag hade.
- När jag var... - Okej, kameran rullar.
I dagens avsnitt har vi en speciell gäst:
Mr Nathan Basic. - Där är kameran, Nathan.
Och vi ska laga hjortkött i en resekokare.
Vilket bra recept.
- Ser Nathan Basic bekant ut? - Vem?
- Det står "hemligstämplat". - Jag älskar mysterier.
- Har du försökt knappa in koden? - Nej.
Kan du berätta om den riktiga kapten Ryan?
Han är inte en människa, snarare ett pussel man måste lösa.
Han är lekfull som en säl.
Dra mig baklänges.
Nathan, vad är din "basic" inställning till mat?
Den var bra.
Jag använder hela kadavret.
Från nos till tå. Varför låta allt kött gå till spillo?
- Jag håller med. - Om en kyckling dör av en stroke...
Kastar man bort den? Nej. Man fyller och grillar den.
Varför göra annorlunda med familjen?
Jag håller helt med. Vänta, va?
- Pratar vi om människor? - Det är ett jobbigt ämne.
Jag har funderat, och jag skulle vilja ha mina uteskor i mässen.
Visst. Var kommer det här ifrån?
Ryan, snabb uppdatering: Det här är ett rymdfängelse.
- Jag upprepar: ett rymdfängelse. - Va? Vadå?
Det är en hemlig operation.
De anses vara för farliga för att placeras på jorden.
Är du säker? De har olika ostar.
Vi har gått igenom det här tusen gånger, Paula.
Mattan har låg densitet, så sitt ner och håll tyst.
-Åh... - Herregud.
Ryan? Ryan! Ryan!
Förlåt, jag internaliserar en massa panik och rädsla nu.
Ja...
Nu har jag gjort det och är tillbaka.
- Okej, bra. Läs. -"Åttadubbelt mord..."
"...med glasskopa."
"Bar sin mors bröllopsklänning och hennes huvud."
"Begravde dem under nöjesfältet." "Stal deras fötter!"
Det finns foton. Foton.
Ah! Mina ögon sket just på sig.
Jösses. Jag kanske tar på mig mockasinerna ändå.
Bra idé. Jag täcker upp för dig.
- Så... Karen? - Hörni. Hörni!
Jag ska säga er en sak.
Det är viktigt att de inte vet om vad jag säger till er.
Så när jag blinkar måste ni skratta, förstått?
Jag har precis fått veta att vi är...
...var redo att skratta... omgivna av...
...dussintals dömda psykopater.
Jag fattar inte. Var det ett skämt?
Nej, det...
Ni ska skratta så att de inte fattar vad jag sa.
Killen som Frank stack med är Denverkannibalen.
Han åt 19 personer. De hittade 36 tummar i hans källare.
Herregud! Frank är livrädd för kannibaler.
- Det blir 38. - Va?
19 personer. Det blir 38 tummar. Du sa 36.
Jag kan inte räkna tummar i huvudet!
Han kanske använde de sista två som vinstopp.
Sally, den trevliga damen där borta?
Titta inte. Hon slog ihjäl sin mor - med sin far.
Slog hon en förälder... med en annan förälder?
- Ja. - De dog åtminstone...
...i varandras armar.
Och vilka är vi att döma fjärilen för larvens brott?
Johanna dödade och våldtog nio beaglar.
-Åh...! - Helvete. Vi måste dra.
Inte beaglarna. Hon sa att hon groomade dem.
Exfiltrationsplan: Skorna på och rör er långsamt...
...mot dörren utan att reta upp psykopaterna.
Okej.
- Eller hur? - Ja.
Ni måste se toan. Den har fler finesser än ett nöjesfält.
Spike, farkosten är fullt av mördare.
- Vi sticker härifrån. - Menar du Lyle?
- Lyle är ingen mördare. - Valde jag en bra?
- Han är pedofil. - Jag måste bada i blekmedel.
Fan, de har tagit våra skor. Vi kommer inte härifrån.
Jag kan inte sluta tänka på de små vovvarna.
Där står hon över dem med glidmedel och en tegelsten.
- Billie, skor. Skor, kom igen. - Ska ni nånstans, kapten?
Vi kärnar ur plommon.
Det låter... Ja.
Men jag måste på toaletten, och det är bättre om jag använder min egen.
Han är väldigt regelbunden.
- Jag kan ställa klockan efter... - Okej, Karen! Tack.
Kan vi få våra skor?
Jag har mina gamla löparskor för det känslomässiga värdet.
- Känslomässiga värdet. - Va?
Du är bara oförskämd. Du är en väldigt oförskämd man.
Vi får nog inte tillbaka våra skor.
Mina var ganska dyra.
Spring inte, men spring. - Nej, nej, nej!
Hoppas att flapjacken smakar!
Vad fan!
Var försiktig så att du inte blandar ihop hjort med element.
Eller som kremering.
Vi steker redan folk. Men vad gör vi med maten?
Vi slänger den.
Jag antar att jag kan förstå varför man äter ett lik.
Frank, förlåt att jag avbryter inspelningen.
Killen i ditt program är Denverkannibalen.
- Aha. - Han dödade och åt upp människor.
Blinka två gånger om du förstår.
Det var tre, men jag dömer inte.
Titta där.
Lik, ja. I med den, på med kokaren. Pang!
Hjort à la vattenkokare. God natt, allihop. Tack.
Mr Judd, följ vår gäst ut.
- Va? - Tack.
Den dörren är den enda du kan gå ut genom. Följ J:na.
Jag löser det. Men tänk på saken.
Du har en chans att stå på rätt sida av historien.
Vi måste radera allt som har med det där att göra. Allt.
- Fruktansvärt. - Jag mår illa.
De har förstört människor för mig.
Ja, aldrig mer människor.
- Visst. Men var det ett lyckat besök? - Fint ställe.
Trist med blodtorskarna. Men 0/10. Rekommenderas inte.
Om inte... Åltanken måste fortfarande lagas.
- Och vi har ju Spikes vän... - Han var snarare en väns vän.
Billie, föreslår du att vi släpper-
ombord en pedofil för att laga vår åltank?
Nej, det är galenskap. Men inom parentes: Är det det?
Ja. Inom parentes: ja, för fan.
Förlåt för att jag alltid är en tråkmåns-
men jag kan inte ha en sexförbrytare bland familjer på semester.
Jag är libertarian, men där går gränsen.
Okej, vi drar ett hamsterrör från luftslussen till åltanken.
Tänk om sexförbrytaren gör hål i hamsterröret, då?
Han kan ha en kniv gömd i rövhålet.
- Då läcker vi peddo. - Sant.
En boll!
En boll.
Vi satte sexualförbrytaren i en uppblåsbar boll-
sen stoppar vi in bollen i röret.
- Nu mosar du. - Ett rör och en boll?
Det vore rena åkattraktionen för ett pervo!
Vi kan inte äta våra betänkligheter. Vi behöver ålarna.
Toppen. Döden eller ett peddo. Det låter kul.
Jag vill inte ha det här i mitt register, men släpp pedofilen.
- Hamstern rör på sig. - Uppfattat.
Okej, Mads, öppna pervots klot.
Jag trodde att det skulle vara större och fyllt med halm.
Och jag hade kopplat honom, men bra.
Tack.
Jag har handlat olikt en domare och befriat peddot.
Sir, vi vill att ni börjar laga åltankarna.
Vi står här och ger uppmuntrande kommentarer-
utan att på nåt sätt ha överseende med era tidigare handlingar.
Semesterfirare, skräckstämning, ett vilddjur med bra tänder...
Det är som psykosexuella "Hajen".
Vi lär skratta åt det en dag-
när vi leds mot vår död medelst giftinjektion.
Får jag bara säga att jag finner det här moraliskt motbjudande?
Och ändå tog du med snacks.
- Kan jag få ett glas vatten? - Pervot ber om vätska.
Nej, vi ska inte återfukta en ful gubbe.
Ska jag be honom dricka sitt besudlade piss?
Vi kan beställa rumsservice, men han får betala.
Jösses, vi är uppkopplade igen. Han gjorde det!
- För han är en jättebra kompis... - Nej, nej, nej, nej, nej!
Det är han faktiskt inte.
- Förlåt. - Tack, sir. Ett kvalificerat tack.
Tillbaka in i bollen nu.
Jag fick bo här om jag lagade tanken.
Kom igen, det var bevisligen en lögn.
- Du lovade. - Löften är för dumskallar. Dumskalle!
- Ni ska få för dumskalle. - Nej, nej, lyssna!
- Lyle! - Lyle, vi kan absolut nå en...
Titta, ditt vatten.
- Hela vägen! Hela vägen! - Därför ska man koppla dem!
- Vänd på honom! - Hämta pumpen! Hämta pumpen!
- Jag har den! - Mads, blås upp avvikaren.
Tack för din tjänstgöring. Vi kommer att minnas dig komplext.
Det är ingen fara. Jag är här.
- Stå på honom! -Öppna ventilen!
- Okej, få ut honom härifrån. - Försvinn!
- Jag ska vara snäll! - Kom igen, Mads!
Han ser så rolig ut. Han fick hammaren i huvudet.
Aj, han sparkade mig!
Kom igen! Få ut honom härifrån!
- Gud, nej! - Jag gjorde det här. Det var min idé!
- Hoppas du blir uppäten! - Tack för att du lagade tanken!
Kapten, snälla, låt mig förklara.
Johanna! Du och dina mockasiner kan dra åt helvete!
Jag är en bra människa! Jag kan älska. Glöm inte bakplåten!
Bra att ni pratar ut om det.
Jag hade inte velat vara en fluga på den väggen.
Den enda som kan laga åltanken bär på en farlig sjukdom.
Då tar vi in honom via ett rör.
- Och om han rymmer? - Vänta!
Grymt.
Ska vi sätta honom i en stor plastboll?
Jag håller helt med.
- Ja, för fan! Hologramteknik. - Det här förändrar hela spelet.
Jag känner inte ens igen spelet.
Beslut. Det känns bra att äntligen ha fattat det rätta.
Sensorn visar att vi har en fripassagerare.
- En vad? - Franks kannibal är kvar ombord.
- Rosta mina tuttar i helvetet. - Det här ska du ta lärdom av.
Du var så fokuserad på peddot att du glömde kannibalen.
Samma gamla visa som alltid.
Jag har med mig verktyg till åltanken.
Vad har jag missat?
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg Iyuno-SDI Group