O, da. O, da.
Divna ptica, a? -Ne, ružan šatl. Okretan kao krava.
Kapiram. Kapiram.
Imam strica... -I ja.
Treba da se skloniš iz vazdušne komore. Sem ako ne želiš da umreš.
Da. To ne želim. Obično ne.
U legendi je nosio ceo svet na svojim ramenima.
G. Džad? -Ne, zanemari njegovo lice. -Uopšteno dobar savet!
Pokušavam da zanemarim i ostatak njega, ali teško je.
Počnem tamo, a kad zaspi, uskočim u krevet.
Snimio ih je moj tata. -Pokaži joj jedinu drugu prostoriju.
Zvučaće surovo i drago mi je, ali zar si me zamenio ovim?
Ja sam više "on" nego "ovo". - Vidim te kao "ovo".
"On" zvuči arogantno za tebe.
Dobili smo kanibala? - Da, nerado potvrđujem.
Slobodan je i lunja uokolo?
Lunjaju li oni? Ne znam. - Treba li da naredim zatvaranje?
Ne znam. Treba li? - Ti odlučuješ i odgovor je "da".
U redu. Onda zaključaj brod. - Zatvori. -Zajebi, zatvori.
Zatvaranje pokrenuto.
Šta? Tek sam izašla. Ne želim da opet budem zatvorena.
Zatvaranje pokrenuto. -Ajris?
Čekajte! Idem, idem!
Šta smo postigli time? -Zatvorila sam sve prostorije na brodu.
Zatvorili smo nepoznat broj ljudi u prostoriju s kanibalom?
Ali veći broj ljudi smo zatvorili van prostorije s kanibalom.
Da. Kad tako postaviš stvari, pravi smo heroji.
AVENIJA 5
Putnici imaju mnogo pitanja. Zašto su vrata zaključana?
Zašto je toalet zaključan? Žao mi je, ali toalet je...
Ma ništa im nije. Ako se žale, znači da još nisu pojedeni.
Pronađimo kanibala. -Centar za podatke vidi svaku prostoriju.
Hvala, Vrhovni sude. - Kladim se da je u teretani.
To je njemu kao vruć hleb.
Kapetan Fon Tvat nas je zaključao. - Imaš ključ koji otvara sva vrata.
Tako je. -U drugom džepu. - Tako sam umoran.
Je li moguće spavati stojećki? Pokušao bih. -I treba.
S motkom ispod jakne bio bi sjajno strašilo.
Neko stvarno treba da javi putnicima. -Slobodno.
Ne ja. Zašto ja? - Zato što imaš usta i tu si.
Ispunjavaš najmanje uslove u istoriji uslova.
Ne. Ne želim to. -Da, Rav.
VAŽNA PORUKA S MOSTA
Rajan će dojahati na nas spase. Volela bih da ga vidim na konju.
Sukobljavali smo se, ali rolka mu sjajno stoji.
Tvoja žena bi se složila kad stalno balavi za njim.
Elena i ja više nismo zajedno. - Seksualno. -Sveobuhvatno.
Ne, ne, Rajane... Vrati se! Ne želim...
Postoji li dugme za to? U redu. Šta je ovo?
Da, da. Shvatam... Idemo.
Nije baš najbolji ugao. - Jedan, dva...
Zdravo. Zdravo.
Izvinite što prekidam vaše zarobljeništvo, ali imam vest.
Stvarno nam je žao i ovaj put to ozbiljno mislimo.
Zato mogu da vam kažem samo... ćaos.
Bože, bilo je grozno. Moram da se otresem.
Mislim da pokušava da se ponaša kao čovek. Dajmo joj vremena.
Rajane, rekla sam putnicima da su zaključani,
ali ne znaju, ponavljam, ne znaju za kanibala.
Jedna mala greška i skoče ti za vrat.
Pretražite sva otvorena područja.
Belac srednjih godina... - Britanac. -Da. Možda je kanibal.
Ne, osim mene. Prestani da izgledaš tako sumnjičavo. I tako sočno.
Idem u toalet da vidim šta vučem u prikolici.
Genijalno. Sad si to smislio? - Ne, video sam u nekoj reklami.
Ne radi ništa što ja ne bih radio, buraz!
Zašto razgovarate kao deca? - Zato što smo prijatelji.
Sprijateljili smo se kad si otišla. -Divota.
Prima honorar ili... - Tako nešto nema cenu.
Mora da potpiše ugovor. - Milo mi je što si se vratila.
Zašto si se vratila? -Zato što je Zemlja sjebanija od nas.
Ponestaje im litijuma. -I? Već je nestalo voća i kamila.
Iako nijedno nisam koristio.
Bez litijuma sve staje. Osim ljudi koji se bore za čistu vodu.
A zatim će i to stati. -Šta? Ne! Hteo sam da postanem di-džej!
Treba da potpiše ugovor o tajnosti. -U pravu si.
Stvarno je kanibal... -Nije mislila bukvalno na kanibala.
Mislila je. Pobegao je iz zatvora i došao kod nas.
Sad je ovde jer mu je ovo kao prodavnica. -Mislim da grešite.
I znate to pa... -Ne, siguran sam. To čudovište je među nama.
Mama... -U redu je. - Ali ovde smo bezbedni.
Niko od nas nije kanibal. On je muško, a vas tri ste žene.
A nisam ni ja, jer sam onaj tip iz reklama, zar ne?
Pijte pivo "džad", odvratno je kao i vi!
Osim ako nije ovaj tip. -Volite li da jedete nožne prstiće devojčica?
Pa...
Čuvaj se!
Ovde.
Sam sebi govorim. Tipično za Rajana.
Pokupili smo kanibala. Tipično za Rajana.
Ovo je centar za podatke.
Više je aparat za podatke. - To je sinoptička mreža.
U redu, šta to znači? - Umrežava stvari sinoptički.
To su iste reči drugim redom. Šta to znači?
Znači da se ekrani menjaju. I prikazuju sve delove broda.
Pronađimo kanibala. Kako izgleda?
Ne znam kako izgleda. Mislio sam da ti znaš. -Tipično za Rajana.
To je on, zar ne? Umrećemo kao predjelo i glavno jelo. Šta radiš?
Rav je! Otvori! -Slobodno uzmi.
Uđi. Kako izgleda? -Ko?
Ser Hamfri Dejvi. Šta misliš? Kanibal!
Ne znam. Videla sam fotku staru 30 godina. -Ko onda zna?
Džad je bio u Frenkovoj emisiji s njim. -Bili... -Zovem.
Tako. Tu. -I tu.
Fino. -Čekajte. Ajris? -Šta je bilo?
Možeš li da me slikaš kako potpisujem? Čast mi je.
U redu. Reci "klauzula o nekritikovanju"!
Ne javlja se.
To je to. Osim ako je još neko bio u Frenkovoj emisiji.
Verovatno je bio Frenk. - Stvarno ga je lako zaboraviti.
Smirite se, molim vas! Ljudi!
Znam kako izgleda!
Videla sam ga! Znam...
Ja sam kanibal!
Nisi. -Ne? Zapravo sam advokat iz Pitsburga.
Uvek brkam to dvoje.
Ali sad kad me svi gledaju, pogledajte nju na stolu!
Samo hoću da kažem da sam videla...
Izvinite...
Zaboravila sam kako je kad me ljudi gledaju.
Uglavnom, videla sam...
Način da se izvučemo iz ovoga.
Karen! Karen!
Ne mogu da lečim povredu dok se još dešava. Popij ovo.
Žele? -Ne, analgetik. Uglavnom heroin.
Je li jak? -Može da onesvesti konja.
Ili da potpuno sjebe šetlandskog ponija.
Vidi, vidi. -Šta hoćeš? Zauzet sam.
Dali su ti kamen na kom s obe strane piše "okreni me"? -Zabavno.
Ne smete nas ostaviti da umremo. - Ne, samo vas ostavljamo.
Sve drugo zavisi od vas. -Da?
A šta kad bih svima na Zemlji rekao za vaš problem s litijumom?
Stvarno? Stvarno?
Pristiskaš nas globalnim haosom? -"Pritisak" je prljava reč.
Draža nam je ucena. -Da. Ili ćeš nas bezbedno vratiti kući,
ili ću svima na Zemlji reći za vaš litijumski...
Koja je još otmena reč za to, a znači nešto kao "sranje"?
Duplo sranje? -Ko je to?
Zaplet. -To je dobro. Za vaš litijumski zaplet.
Što znači "duplo sranje". - U redu.
Pitaću TOTOPOTUS-a pa se čujemo za pola sata.
Jebi ga!
Jeste li mu videli facu? Koristiću to kad poželim da svršim.
Nije u 74J. Samo dva deteta i trudnica.
U redu. -Zašto je crveno? - Samo dva deteta i trudnica.
Onda nek bude zeleno. -Ne. Crveno znači da nije ta soba.
Ne. Crveno znači opasnost. I neki insekti to razumeju.
Želiš da sve promenim? -Tako da možda kanibal nije zeleno? Da.
Pronašla sam Frenka. U salonu za opuštanje, ali srećom nije go.
Da ga dovedem? -Ne treba, ja ću...
Ostaću ovde i lepiću nalepnice s Rav.
Čarls je nudio udobnost i bezbednost, a Rajan nudi...
Neudobnost i nebezbednost? - Da. Ali najviše škodi sebi.
U redu, razumem. - A i tebi se sviđa, zar ne?
Ne može da bude tako loš. -Ponekad ga pogledam i rastužim se.
U redu. To nisam znala.
Zamoliću ga da se više osmehuje.
Ne, još je tužniji kad se osmehuje.
Uživajte analizirajući to.
Znam da nisam ja. Možemo li svi to da kažemo? -Da.
Znam da nisam ja. - Ali ja znam da nisam ja.
Ali ja znam da nisam ja. - Ali ja to ne znam.
Opustite se. Niko ovde nije kanibal.
Samo kanibal može da bude tako siguran u to.
To sam ja. Frenk. Iz emisije.
Koje emisije? -U redu, reći ću. "Nek se slegne".
Nisam gledala. -Ja jesam, ali mislim da to nije taj tip.
Jesam. To je moja emisija.
Ne, taj tip je viši. Zar nije Grk? - Ne, on je ja! Ja sam on!
Imamo lažova. -Zašto bih spominjao emisiju ako to nisam ja?
A zašto bi jeo ljude umesto hrane?
Zato što je on kanibal. -Zažalićete zbog toga! Nek se slegne!
Ako stojite pored nekoga za koga znate da nije kanibal,
svojom desnom rukom podignite njegovu levu.
Nisam siguran za tebe, ali hvala.
Svojom levom njihovu desnu.
Nismo sigurni... -Zašto ste podigli ruku? Imate pitanje?
Sve ste zbunili. Ništa ne pitajte. -Sve ovo je glupo.
Ti si glupa! Ne terajte me da opet vičem! -Smem?
Hvala. Frenk to ne može. Ima meke zube.
Hvala, Karen. Sjajna energija, ali ništa nam nisi dala. Spusti se.
Samo sam... -Jesi li ikad čula kraj rečenice?
Tajm-aut. -Pet minuta odmora. Hvala na saradnji.
Imam ideju. Kanibal je slepi putnik, zar ne?
Onda nema ovo. -Dobra ideja. - Povucite opet vodu. Još je tu.
Poređajmo se po brojevima soba
pa ću prozivati sve redom i proveriću vaša lica u bazi.
To je daleko bolje od onog sranja koje je Karen predlagala.
Ko je sledeći? Mija, hoćeš ti?
Zapravo sam dobro.
Kresnula sam seksi Šveđanina i odmah ostala trudna. To je sranje!
Pardon. Čekam da se dete pojavi pa da znam ko je tata.
Jebeno nenormalno! Pardon.
Ili će imati pločice na stomaku i oči plave kao haski...
Ili će izgledati kao palac. Znate šta je najsjebanije? Pardon.
Ne znam ni čemu se nadam.
Želim li seksi bebu s glupim tatom ili bebu palac s tatom palcem?
Jebeni palac me bar voli. Pardon.
Postaću tata.
Moj tata je imao tatu. I njegov tata je imao tatu.
To je kao... krug.
Ne, to je kao ovo... Kako se ovo zove?
Ona ravna sranja koja se ne savijaju. - Prava linija. -Prava linija!
Prokleta prava linija.
Mogu da dokažem da nisam kanibal! - Tako što nećeš pojesti nikoga? -Ne.
Ne? Poješćeš nekoga? -Ne!
Bili! Hvala Bogu! -Šta radite? Gnječite stres iz njega?
Ne, uhvatili smo kanibala! -On nije kanibal. Nije niko, samo Frenk.
Rekao sam vam da nisam ništa.
To je logično. -Verovao ili ne, potreban si nam. Pođi sa mnom.
Potreban sam im! -Nešto za duboku državu. Sarađujete s kanibalom.
Da, daje mi 10% onoga što mu ostane.
Sad govorim ljudima da sam je ostavio.
Tako niko ne saoseća sa mnom.
To mi se sviđa.
Ali nisam ja ostavio svoju ženu,
a nije ni ona mene ostavila.
Moja žena je... umrla.
U redu. Ostali ste samo vi.
Nemam ničega... -Mislim da nam niste rekli kako se zovete.
Nejtan. -Zdravo, Nejtane. - Zdravo.
Verovatno bi prvo trebalo da kažem
da sam ja kanibal.
Ne, stvarno jesam kanibal. - Ma ne! -Šta?
Trebalo je da spomenem ranije, ali uživao sam slušajući vas,
a kasnije nije bilo pravog trenutka da to spomenem.
Frenk, sad je prilika da se pokažeš. - Pomoći ću kako god mogu.
Kako izgleda kanibal koji je bio u tvojoj emisiji?
Znate... Prosečno. -U redu.
Kosa? Građa? - I jedno i drugo... prosečno.
Boja kože?
Prosečna. -Onda je braon?
Ako je prosečne boje, onda mora da bude braon.
Da, da. -Znamo da je belac!
Radije bi pustio kanibala nego ispao rasista? -Ne, samo...
Evo ga! To je on! - Taj tip? -Da.
Razgovara sa... Zaboga!
Imam ga, imam ga!
Gde je tako dugo?
Jednostavno je. Hoćeš da te ucenjujemo? Da ili ne.
Dobra vest je kad nema vesti. Bar je bolje od loših vesti.
Šta? Nabijem tu srednju vest.
Imamo samo vest o litijumu. Moramo da je tempiramo kako treba.
Tempiranje mi je drugo ime.
U stvari, nije. Drugo ime mi je Tvam. Ne smejte se.
Sve smo proverili!
Ne bih da budem slina u salati, ali šta ako je ukrao komunikator?
Svi kanibali su i lopovi? Prilično ograničeno. -U pravu si.
Samo bi kanibal branio kanibala. -U pravu si.
On je liberal i kanibal! Držite ga!
Pustite ga. Iritantan je, ali ne jede ljude.
Pravi kanibal je krupniji. - Kako to možeš da znaš?
Čekaj. Videla si ga?
Znate, to je baš čudno. Kad se bolje prisetim...
Možda sam nakratko razgovarala s njim
pre nego što je otišao s Frenkom.
Sad se prisećam da zapravo znam kako izgleda.
Zašto to nisi rekla?
Zato što sam htela da organizujem sve.
To je bolest! -Nadaj se da nećeš morati da organizuješ sahranu.
Ako išta uopšte ostane od žrtve.
Trebalo bi da se redovno družimo ovako.
Zaglavimo nogu, pijemo drogu...
Ima li koga? U komori smo! Otvorite!
Bogu hvala! -Bolesni gade!
Ne mene, ja sam dobro. Šta radite?
Tada sam shvatio da je sve otišlo u guzicu,
zato što sam doslovno jeo guzicu.
I shvatio sam da ono što sam radio iz ljubavi
ne škodi samo mrtvima, već i živima.
Napredovao si. -Eno ga! Držite ga! Onoga sa...
Držite mene! Ja sam kanibal!
Prestanite! Nemojte da ga povredite!
Smestićemo ga na sigurno. Vrlo je nevaljao.
Nije! Dobar je čovek koji je samo pogrešio, tako kaže Met.
Pokušaj da vidiš čoveka, ne kanibala. -Odjebi u skokovima.
Pardon. -Smestite ga u... Imamo li ćeliju? -Zatvor.
Vodite ga u zatvor! Dobro došao u svoje veganske godine, prijatelju!
Je l' to bilo u redu ili previše? - Nemaš samopouzdanja.
Sigurno si se zapitao: "Da li sam ja kanibal?"
Nakratko, ali shvatio sam da nisam.
Našli smo kanibala dok je pokušavao da pobegne šatlom.
Ne, to nije on. To je...
Možda Piter? -Pol. -Pol.
Rekao je da nisam kanibal! -Misliš da nemam dovoljno samopouzdanja?
Ne, pogrešila sam. Sjajno ti ide.
Šta se dešava? -Potrebno mi je stanje svih sistema, momentalno.
Na monitorima nema ničega.
Ali kontrola misije oglašava uzbunu. -I to kakvu uzbunu.
Na Zemlji ponestaje litijuma. Uskoro će postati pustoš.
Ovo nije TV serija. Ovo se stvarno dešava.
Koji je to...
Šta je litijum? Za šta nam treba?
Ne znam. -U redu. -Meni samo stave reči pod nos.
Ali zvuči baš gadno.
Litijum nije šala. Potreban nam je.
Možemo li da ga naručimo? - Nisam sigurna.
Sigurno postoji biljna zamena. Možda grašak? -Ko ima litijuma?
Moj komšija ima punu garažu, kreten.
Ako je istina, poubijaću sve pa sebe. -Slažem se. Užas.
Treba li da se plašim? Želim to.
Preneo je poruku, kao i svaki smrad na Zemlji!
Samo sam želeo da ih zainteresujem.
Tako je izgledalo, zar ne? -Smiri se.
Bilo je savršeno i toliko suptilno... da još nisam shvatio.
Šta je tebi, jebote? Zašto si to uradio?
Nije sve zlato. Krenimo od početka. Možeš li da nas spaseš?
Neću, iskoristio si prednost.
Urezaću sebi na čelo "misliš, idiote?"
Ne zovi me više. Protraćio si dva grama litijuma.
Hermane Tvame Džade, šta si to uradio?
Šta tačno govorimo putnicima? - Kapetan - kanibal 1:0.
Ili to zvuči kao da sam nekoga pojeo? -Zvuči.
Šta ćemo s kanibalom? - Možemo da ga rehabilitujemo.
Sme da ostane ako mu žicom zavežemo vilicu. Ne može da nas pije, zar ne?
Genijalno. Ovo je vaš novi komšija. Neće vas pojesti.
Ali možda će da vas iscedi u sok.
Sranje, opet sam izgubio ključ.
Ponekad zaboravim da glumiš zbunjenog starca, ali to i jesi.
Ne čujem jer sam zbunjeni starac. -Evo ga. -Odakle ti?
Zašto je kod tebe? -Zato što ceo dan skupljam za tobom.
Ako pokreneš zatvaranje, nosi ključ od svih vrata sa sobom.
Zatvaranje je tvoja ideja. - Moja ideja, tvoja odluka.
Baš zgodno, zar ne? - Istina je. -Sve odluke su moje.
Nema na čemu. -Tipično za Bili. - Ne zaslužujem zahvalnost.
Želiš da radim šta god hoću?
Reći ću ti šta ne želim osim da mi ne jodluješ u uvo.
Da budeš vlast iza prestola, pišaš po prestolu,
a zatim da se žališ da presto smrdi na pišaćku!
Kakva falocentrična metafora. - Ne pišam po tvom prestolu.
Rav, mogla bih da pišam po prestolu. -Rajane!
Pregazio si naš edenski vrt. I još gore, povredio si dete.
Ne razumem...
Šta izvodiš? -Ne znam... Ne znam... Nabijem te.
Sjebeš sve što dotakneš!
Vratimo se na temu. Kanibali i putnici. Šta ćemo da im kažemo?
Recimo im istinu. Pokupili smo elitnog kanibala.
I to samo zato što nam je pedofil popravljao hranu.
Što je uzaludno, jer za osam godina cirkusa koje nas čekaju,
imamo dovoljno hrane samo za pola nas!
To je ludo. -Ne moramo da žurimo na Zemlju.
Ionako bih je promašio, jer nikad u životu nisam učio da pilotiram!
Možemo da ih tešimo lažima...
Rav? -Da?
Da li si možda posle svoje poruke prekinula prenos?
Jesam, sigurno.
Zašto je onda svetlo još crveno?
Crveno znači da ne snima, zar ne? -Znači da ne snima?
Nije tako? -Bože...
Bože...
Dame i gospodo, ono što ste malopre čuli, bilo je...
Šta da im kažem? Da je to bila proba predstave?
Ne možeš samo... Moraš...
Sve je istina. Sve što sam rekao.
Sad znate sve.
Kako želite da nastavimo?
Zatvaranje prekinuto.
I dalje sjebeš sve što dotakneš!
MEDIATRANSLATIONS