To si dělají prdel?
- Musíte je zastavit! - Jak? Kouzelnýma fazolema?
Já nevím! Slznej plyn! Gumový náboje! Normální náboje!
- To tady máme? - Je to vyhlídková loď.
Máme tu obchod se svíčkami a lázně. -Mívali jsme.
Jen ať shoří, bejby. Jen ať shoří.
AVENUE 5 II. 5. díl: Pojďte si hrát se sirkama
Všichni k můstku!
- Kde je Ryan? - Vyrazíme dveře!
- Tuhle použijeme jako beranidlo! - Ne! Hej! Zrovna jsem jedla!
Budu zvracet, jestli mě... Co to děláte? Můj bože!
- Počkejte, počkejte, počkejte. - Ne, sakra. Není třeba!
Stojím tady.
Ale no tak. Položte Karen na zem. Horizontálně vypadá ještě smutnější.
Omlouvám se. Zase.
I když vím, že omluva je jen malý slůvko.
- Taky znám malý slůvko: naserte si! - Jo.
- To jsou spíš dvě slova. - Vyrazíme mu zuby!
- Ne, ne, ne, ne! - Počkat! Všichni toho prosím nechte!
- No dobře. Kdo to na mě mluví? - Můžete mě připojit k obrazovkám?
Není to dovoleno, ale jistě.
A ve vašich srdcích se...
DŮLEŽITÉ OZNÁMENÍ
Co to...
- Nechci být troufalý. - Co je to za kreténa?
Ale mohl bych navrhnout mírumilovnější řešení?
Líbí se mi.
Netrestejme muže, který nikdy neměl být ve velení.
Ten chlap je prakticky mechanická loutka.
- To je pravda. - Vlastně je hroznej.
Navrhuju, abychom velení převzali my.
- Jasně! - Jo!
- Nahlas! Neslyším vás! - Jo!
Čichám změny, Iris. Ale možná je to dobře.
Jo! Do toho!
- Uvědomujete si, že je to vzpoura? - Vy nevidíte celý obrázek.
Vidím. A jmenuje se "Zátiší s vámi jako oběšencem."
Pasažér v sobě má slovo "žer",
protože jsme pro ně žrádlo.
Ale s tím je konec.
Já vidím lidi se dvěma očima.
A víte, co ještě začíná na "o"?
Občané.
- Myslí první písmeno! - Jo!
Skvělý, slovní hříčka! Ta není nikdy na škodu.
Víte, co ještě začíná na "o"? Orosená whisky.
- Jo! - Nápady potřebujeme od všech.
Jo!
Navrhuju svolat občanské shromáždění a řídit loď po svém!
- Jo! - Kdo je se mnou?
- Společně nás bude víc! - Jo!
Nastává soumrak dementního tyrana!
- Je mi líto, Ryane. Je konec. - Díky bohu za to.
Teda, samozřejmě to bude ztráta,
ale zlomte mi vaz a hoďte mě do močálu, je to úleva.
Ochranko, odveďte Ryana do podpalubí.
- Chytrej tah, Iris. - Jeho taky.
Jděte do prdele, Iris. Tohle je zrada. Nic jinýho.
Je to pro vaše dobro.
Tam si z vašich rukou nevyrobí mýdlenky.
Pro lidi jako vy existuje slovo: zrádci.
Bože můj. Budou je tam mučit?
Ne. Jenom je zavřou do jedné místnosti. Takže ano.
Isaac Davis, dámy a pánové! Ne všichni hrdinové nosí klobouky!
- Společně je nás víc! - Jo!
A jakou barvu máte rád nejmíň?
Já nevím. Asi tu, kterou máte na sobě.
Ne, nechte toho. Tohle nebudeme dělat.
Víte, ty sráči chtějí, abychom se měli hrozně.
Navrhuju jim vytřít zrak. Budeme si rozumět. Naschvál.
Já navrhuju v tichosti tu sedět a čekat na smrt.
Modlit se za smrt.
Třeba za kombinaci sezení a smrti.
Tohle jste vy. Chci vám ukázat, jak vás vidím já.
"Jsem kapitán Ryan Zoufalec."
"Jsem britský vesmírný džentlmen, maniodepresivní, jen bez té mánie."
"Celý den chci jen sedět nahý"
"a olizovat marmeládu."
Vidíte ten úsměv? Ten váš pěknej smíšek?
- Vidíte? My to zvládneme. - Bože. Jedno se vám musí nechat.
Jste ten nejpozitivnější idiot, jakýho jsem kdy poznal.
To je milý. To mi říká kdekdo.
Víte co? Myslím, že jste na mě připravenej.
- Co takhle všechno natřít třpytkami? - ZÁBAVNÍ KOMISE
Švihadlo do každýho pokoje!
- KOMISE PRO ODLIŠNOST - Zrzavá není etnikum.
- MĚNOVÁ KOMISE - Mám tři návrhy.
Zlato, stravenky nebo zuby.
Inženýrská komise hlasovala proti tomu, abyste k nám patřila.
Ale já jsem hlavní inženýrka lodi. A vy jste aromaterapeutka.
Dobře. Dále musíme probrat úspory jídla.
Pan kanibal. Dobře, klidně to řekněte. Budeme jíst sami sebe.
Ne. Ale v arboretu bychom mohli pěstovat zeleninu.
To je vlastně vážně dobrý nápad.
Ta se hodí, když máte na večeři kamaráda.
Tenhle hajzlík.
Když mi bylo pět, šlohnul jsem tátovi sekačku
a vjel do elektrickýho plotu kolem našeho pozemku.
To bylo poprvý, co jsem ho viděl brečet. Ten plot miloval.
A teď vy.
Když mi bylo 27, měl jsem malou vinici kousek od Dundee
se svým nejlepším kamarádem Phillipem.
A za letních večerů jsem tam sedával se sklenkou vína,
prohlížel si révu a říkal si: "Můj bože, ta réva roste úplně sama."
"Já nemusím dělat nic. Hotový sen."
Úžasný. Vy jste vážně děsně línej.
A pak vinice zkrachovala a Phillip se střelil do hlavy.
Jenže se netrefil a následujících 20 let prožil v kómatu.
Každou neděli jsem za ním brával jeho děti a ty se ptaly:
"Kdy už se tatínek probudí?"
Vážně?
- Ne. To jsem si teď vymyslel. - Jak vás to napadlo?
Přišlo mi to zábavný.
Kámo, s vaším mozkem něco není v pořádku.
Vy patříte do Muzea britskejch depresivních, zasranejch prevítů.
To je mý oblíbený muzeum.
- Proč je vaše oblíbený? - Protože je tam ticho.
Vítejte na první schůzce vzdělávací komise.
Podle nás by děti měly být rozřazeny podle schopností.
- Co když vaše dítě není bystré? - Proč by moje dítě nebylo bystré?
No...
No dovolte?
- Vy si myslíte, že jsem blbej? - Ne!
Já navrhuju různé úrovně schopností ve všech předmětech.
Mé dítě má trpět za to, že to vaše nenajde zadek ve vlastním spacáku?
- Děkuju. - Hele, takhle o mým dítěti nemluvte.
Tak pardon. Chceš jít do školy hned? Protože já tě tam vezmu.
Chceš oběd, kamaráde? Mám tu pro tebe sendvič.
- Mám rovnou dva! - Ticho!
Tohle je zasraný hřiště. A tohle je zasraný...
Dobře. Bezpečnostní komise je ožralá.
Logistická komise si zabouchla klíče.
A kriminální komise chce zakázat boty do vody.
- Proboha! Držte hubu! - A to je komise pro blahobyt.
Lidi, copak nevidíte, jak nás ten řev oslabuje?
Můžu si vyměnit kladivo za palici? Moje skupina se vymkla kontrole.
Ne, máme moc velkou demokracii. Jsme jako Athény v pátém století.
Potřebujeme silného vůdce. Člověka, který se umí rozhodovat.
- Jo, pravda. - Potřebujeme diktátora.
- Co? - Ale vlídného diktátora.
Jo, pojďte si hrát se sirkama.
Nenaklání se loď moc doprava?
Myslíte si, že nesnáším bronzovou, ale náhodou je to prďácká barva.
Je to v podstatě zlatá, ale s koulema a mačetou.
Někdo sem jde! Rychle, smějte se, ať to vypadá, že se tu skvěle bavíme.
- A já řekl: "Jsem k popukání." - Což je k popukání!
- My nevěděli, že sem jdete! - Miláčku! Přišla jsem tě zachránit!
- No skvělý. - Ne, vás ne.
Já nepotřebuju zachraňovat. Mně je dobře tam, kde jsem.
Proboha, Eleno, na tebe je radost pohledět.
A Charlesi, co jste vy? Vyhazovač?
Ne, jsem kůň, na kterém odjedete. Do sedla!
Ach bože, co to je?
Nahoře vládne chaos. Musíš něco udělat.
Tak ty mě zachraňuješ tak, že mě vytáhneš z tichý místnosti do paniky.
Lidi tě pořád mají za kapitána. Zvlášť když si nasadíš čepici.
Tu čepici si nenasadím. Je jak pro striptéra.
Další důvod, proč si ji vzít.
No tak, udělej něco. Buď statečný. Buď víc jako ten Ryan z telky.
Počkat, nelíbím se ti jenom proto, že jsem kapitán, že ne?
- Ne! Ne! Dělám to kvůli pasažérům. - Jasně že jo.
Lidi, systém nefunguje. V občanském shromáždění
je příliš mnoho óček.
Aha, myslí písmeno, ale taky počet občanů.
Souhlasím.
Zdravím. Ten mimořádně bystrý pasažér má pravdu.
Loď potřebuje silný, jednomyslný hlas.
Jo. Kterej vychází z pusy, a ne ze zadnice.
Správně. Ano.
- Přesně proto potřebujeme volby. - Ano. V nich si zvolíme diktátora.
Vlídného diktátora. Že, Isaacu?
- Jo. - Ne.
Nominace jsou otevřené!
- Ne! - Ano.
Zažehni trysky!
- Které trysky, kapitáne? - Všechny trysky!
Všechny trysky, které najdeš.
PŘENOS PŘERUŠEN
Už zase?
Proboha!
UCHAZEČI O POST NEJVYŠŠÍHO VŮDCE
Společně je nás víc.
Ale všechny vás nominovat nemůžu,
a tak nominuji sebe.
Já se stanu óčkem ve vašem diktátorovi.
- Ten chlap je řečnickej génius. - Viď?
Dobře. Nějací další kandidáti?
Dělám to nerad, ale Isaac je falešný prorok.
A já budu váš Ježíš.
Jenom bez těch břišáků.
No dobře. Jediný druhý kandidát nemůže být sociopat
se zálibou v jazzu. Hlásí se ještě někdo?
Než ty dva, to chci radši vojevůdce.
S hrdostí vám oznamuji kandidaturu pana Franka Kellyho.
Kecy v kleci.
Spíš pana "Fondue v koši na papír".
Kdo se hlásí dál? Lodní kočka?
Isaac je slabý. Já jsem silná.
- Budu vás vést a vy mě následovat. - Iris!
Ochráním vás z pozice moci.
Dobře. Tak jo. Chápu. Chápu.
Ta žena podporuje dětskou práci!
Jenom předstírám, že vás nechci zvolit do vedení.
Iris je chronický potentát. Já mám přátelskou, lidskou tvář.
A ráda hraju tenis. Volte Rav! Já jsem Rav.
Dobře. Ještě někdo?
Ano, promiňte, i já bych rád kandidoval.
Nebo kdokoliv jiný?
Ano. Já.
Taky se přihlásím.
Billie, já vás mám rád. Ale jinak tu nejste moc oblíbená.
Jo, ale tohle není soutěž v oblíbenosti.
Přesně tohle to je.
Takže jsem asi zvítězila. Mám se za vítězku prohlásit sama?
Iris mi nesmí dělat nadřízenou.
Mám 190 centimetrů, pěknou tvář, skvělou pleť
a slyšel jsem, že ze mě bude hrdý otec.
Tudíž kandiduju.
Kvalita kandidátů mě téměř znepokojuje.
Dobře. Jestli je to všechno, zahajuju hlasování.
A Bůh se slituj nad našimi dušemi.
Jestli nás bude Bůh soudit za to, co jsme tu dnes udělali, a on bude,
co mu řeknete?
Skloníte se a budete se plazit jako dítě?
Nebo se napřímíte a budete bojovat jako pes?
Někdy se plazí i pes.
A někdy i děti bojují.
Víte...
ŽIVÁ VOLBA NEJVYŠŠÍHO VŮDCE
Já si to vychutnával.
Když zvolíte mě, prozradím vám pravdu o všem. Ano?
K druhé světové válce nikdy nedošlo.
Masová mediální konspirace. Mám brožurku.
Proč volit mě? Jsem tady nový,
takže vše vidím zdravýma očima. Mňam, dobrota.
Zdravím vás. Jsem Karen Kellyová, já nekandiduju.
Ale můj muž Frank Kelly není ničí loutka.
Jakou razíte politiku?
-Řekni jim, co... - Počkej.
Vezmu všechno dobrý, co tady máme,
a ještě to vylepším.
- Vylepším tu všechny! - Máte smutný oči.
Jsem nesmírně kompetentní. Volte mě, jinak jste nekompetentní.
Že vám labutě dokážou zlomit ruku?
To jsou lži. Zlomí vaši vůli, ale ruku ne.
Viděl jsem to na videu, jasný?
- Jak to vypadá? - Jako by tu bylo tsunami podřadnosti.
Škrábali jsme dno sudu tak urputně,
až jsme se proškrábali do první síně pekelný.
- Počkat, Ryan z telky taky kandiduje? - To je určitě protestní volba.
No, jestli se volí i fiktivní postavy, napadá mě jich víc.
Nemůžu se rozhodnout mezi Brumbálem a Annou Kareninou.
Ani jedna možnost není dobrá.
Tu loď prakticky řídím já.
No, jeden člověk tu je, kterej je chytrej, normální
a neumře během volebního období.
Jo. Jsem samá šlacha. A plný krevních destiček.
Vy... aha, Billie!
Co kdybyste Billie trochu vylepšil?
A proto jsou čtyřmi pilíři mé kampaně
in-žen-ýr-ství.
- Inženýrství. - Já beru ty ženy.
- Cože? Co berete? - Jo. Můžu si to vzít? Pojďte.
Já teď ale mluvím ke svým příznivcům.
Na ty panice se vyserte. Musíme zařídit,
abyste oslovila všechny ostatní, doslova.
- Co? - Takže odteď pijete kokosovou vodu.
Volte mě a slibuju, že v případě potřeby použiju přiměřenou sílu.
A v žádném případě nezavrhuju ani nepřiměřenou a nepotřebnou.
Přiměřenou sílu by měla použít na sebe, mám pravdu? To mě baví.
Měla by se zabít!
Jenom říkám, co mě napadne.
Dobrý den. Dobrý den. Jsem Rav. Páni, to je vzrůšo, co?
- Ani ne. - Ne vzrůšo, ale nutnost.
To může být můj slogan. "Žádné vzrůšo, ale nutnost."
Ryanovu litanii otřesných rozhodnutí přežije jen půlka z nás.
Čeká nás série kupících se tragédií,
při nichž každý falešný záblesk naděje pošlape
mnohem reálnější a zdrcující beznaděj.
Jsem Matt Spencer. Kandiduju na základě radikální upřímnosti.
To násilný svrhnutí se mi líbilo víc. Nebyl to takový stres.
- Zdravím. - Dobrý den.
Chtěla bych s vámi mluvit o inženýrství.
Upřímně řečeno, mě inženýrství nezajímá.
Pěkně si povídejte.
Chtěla jsem se vlastně zeptat, jestli máte dítě. Nebo víc než jedno dítě.
- Dceru, ano. Je jí devět. - A kolik to váží?
"Líbí se mi vaše šaty."
A líbí se mi, do čeho jste dneska zabalily svoje těla.
Děkuju. Máte můj hlas.
- Tak jo. Skvělý, děkuju. - Děkujeme.
Proboha, to je všechno?
Stačí říkat, co chtějí slyšet, a snažit se skrývat pohrdání?
Jo, to je politika. A taky randění.
- Společně je nás víc. - Společně chceme, aby vás bylo míň.
Jo, vy jste tohle začal. Otevřel jste skříňku tý děvky!
Pandořinu skříňku. Má jméno.
Isaaca je mi líto. Ale musím říct, že se mi docela líbí Nathan.
- Nathan, ten muž, co jedl jiný muže? - Jo. Hele, všichni máme minulost.
- Ty jsi tenkrát snědl pštrosa. - On jí lidi.
Dobře, ale kdybys to o něm nevěděl, byl by docela sympaťák.
Ale já to o něm vím. A dost silně ho to charakterizuje.
Potřebujeme změnu.
- Miluju vás, Nathane! Snězte mě! - Mě taky snězte!
Ne, to ne, hlídám si figuru.
I tu vaši. Je moc pěkná.
Ale vážně, rád bych se zaměřil na důležité téma. Duševní zdraví.
Jo.
Kdo zbyl?
Rav se tam pořád drží jak inertní plyn.
- Taky někdo hrajete tenis? Ne? - Moje televizní já vede.
Škoda, že je fiktivní. Bože, já mu závidím.
Ale vypadá to, že to skončí u člověka,
který pojídá prsty jako jednohubky.
O kom mluvíme? O Nathanovi? Bože, je dobrej. Připomíná mi tátu.
Copak jste úplně ztratil rozum? Nebo vám ho snědl?
Ne, má dobré postřehy. Tvrdí, že máme přijmout korporátní model
a řídit loď jako firmu v zaměstnaneckém vlastnictví.
To je... jo, to je docela dobrý nápad.
Ne, to je komunismus. Což je nelegální.
Dobře. Musíme ho zdiskreditovat a pomluvit.
- A jak? -Že je to alkoholik?
- Už teď je to zasranej kanibal. - Ano, promiň, občas na to zapomenu.
Úřad druhého pana prezidenta byl založen
v reakci na třetí napadení Kongresu
a je tvořen výběrem nejbystřejších generálních ředitelů.
Beth Bezosová, Amazon. Mike Zuckerberg, Realitní šupa,
dříve Meta, původně Facebook. A Dusty Musk, SpaceX.
Společně ratifikují veškerá prezidentova klíčová rozhodnutí.
Spolu s jeho kvantovým počítačem.
Moje rozhodnutí bylo ratifikováno.
Úřad druhého pana prezidenta.
- Pan Sato? - Ano?
Máme tu činit zásadní rozhodnutí.
Jako když jsme vymazali "book" ze slova Facebook,
protože lidem přišlo, že se na ně knihy dívají svrchu.
Jo, máte opravdu těžký rozhodování.
Avenue 5. Z té dezinformace o lithiu se stal problém.
Je čas, abychom projekt Avenue 5 ukončili.
- Jo. Vypněte vysílačky. Ututlejte to. - Avenue 5 momentálně existuje.
Navrhujeme tuhle skutečnost obrátit.
Chcete říct, že chcete Avenue 5 zničit?
Teď máte říct: "Tohle v žádném případě neříkáme."
Tohle v žádném případě neříkáme.
Budu se bít zuby nehty, abych budoucnost toho prcka ochránil. Jo.
Jo, protože já se nevzdávám.
A na světě není problém, do kterého bych se nezakousl.
Nejezte to dítě.
Ale ne, já to dítě nesním. To by bylo za hranou.
Nezapomeňte, hlavně stručně. Úsměv a nevyhrožujte jim smrtí.
- Běžte. Běžte, běžte, běžte. - Jo, dobře.
Zdravím vás. Takže...
- Proč vy? - Proč? Zkušenosti, inteligence a...
Dobře, ale když jste tak dobrá, proč ještě nejsme doma?
Proč nepoužijete warpový pohon?
- Protože ten neexistuje, zlato. - Tak proč ho nevynaleznete?
I kdybychom ho vynalezli, asi by nás to rozmázlo na molekulární pastu.
Páni, vy nám vyhrožujete smrtí?
To je to jediné, před čím jsem ji varoval.
Lidi, tímhle vybučíte akorát tak fyziku. A to je stupidní.
Copak jsem tu jediná, kdo má mozek?
A teď chcete vybučet kompetence? Tak víte co?
Všichni jste blbci a to, co vás čeká, si zasloužíte.
Až nad vámi bude stát smrt, uvidíte moji tvář.
- Dobře. - Dobře, už jsem je skoro měla.
A dolů!
Kriste! My si zvolíme kanibala, že jo?
"Zde leží Ryan Clark. Osvobodil kanibala, zajal kanibala,"
"zvolil kanibala, snědl ho kanibal."
"Nechť odpočívá v kanibalovi."
- Kdo nám ještě zbyl? - Frank?
Mohl by to být Frank?
- Ne, Frank ne. - Ne, to je lidský oslí útulek.
Frank neprovede ani sám sebe jednosměrkou.
- Rav? - Lidi tvrdí, že jsem chladná.
Ale potřebuje tělo k životu srdce?
Totiž, ano. Ale potřebuje ho opravdu? Dobře, pořád ano.
Ale chladná? Víte, kdo byl ještě chladný?
Ne, promiňte, tu větu jsem začala říkat s tím,
že mě něco napadne.
- To byla hloupost. - Ne.
Dobře, je čas na nukleární fotbal a otočit klíčkama.
- Ale prosím vás. Ne, Karen ne. - Ne, nekrm bestii.
To je velmi komplikované téma.
- Já na něj neumím odpovědět. - Pardon, promiňte, Franku.
Karen, musíte kandidovat vy.
Ach bože.
Já to věděla. Chcete mě.
No, my vás potřebujeme.
No tak. Můžete říct, že mě chcete. Řekněte to. Řekněte, že mě chcete.
Já vás chci.
A co přesně po mně chcete, kapitáne?
- Dobře. Je tohle vážně nutný? - Ano. Je to nutný. Chci mít jasno.
Karen, chci, abyste to tu řídila.
Abyste nám vládla.
Ovládala nás. Všichni to chceme. Chceme, aby nám vládla Karen.
Nejen dnes, ale navěky.
Já vím.
Asi jsem to věděla vždycky. Jenom jsem to chtěla slyšet od vás.
Franku?
- Dovolte, vážení. Dovolte. Dovolte. - Udělejte místo, lidi!
Dámy a pánové, je mi ctí...
Víte co? Jděte někam, vy podělaní podělanci!
Ne, nemůžeme se smířit se Žroutorukým Edwardem.
- A co kdybych já... - Isaac. Ano.
Celou dobu ho máme před sebou.
- Byl jsem pátý Kanaďan na Marsu! - Jak to s tím souvisí?
Isaacu, špatné zprávy.
- Musíte nás zachránit. - Ne, nemůžu. Nemám na to buňky.
- Jsem jenom patentový právník. - Ale prosím vás.
Nic takovýho jako "jenom" pantentový právník neexistuje.
Koukněte se na mě, já to nesnesu. Ti lidi mě vyděsili k smrti.
Jsou jako klubko zmijí, co si uvědomilo svá práva.
Dobře. Sundejte si plíny
a oblíkněte dospělácký kaťata, protože taťka je doma!
- Volte mě! - Ne!
Proč bučíte? Že jsem nekandidoval dřív?
Ne, protože chceme, abyste nekandidoval vůbec!
Dobře, tak nebudu. Budu jen řídit kampaň Madsovi.
- Jenom vám řeknu, ať volíte Madse. - Ne!
- Doporučuju vám Madse. - Ne!
- Jenom řeknu slovo "Mads". - Ne!
- Půjdu pryč. - Děkujeme.
Teda! Ti vás tak nenávidí, že si to vybili na mě.
- Poslyšte, já vím, mrzí mě to. - Hele, vy jste nula.
A já nuly nesnáším.
- Takže to tímhle ukončuju. - Jo.
A, jo. Mažu vás.
Berte to takhle. Když vyhrajete, dostanete krásnou kajutu,
ve který můžete brečet.
A za rok vás nejspíš zase sesadí. Rychle, pojďte.
- Pojďte, Isaacu. - Ne, vážně, prosím, nenuťte mě...
Za čtyři roky si tu všichni půjdeme po krku. To je holý fakt.
A já vám pomůžu přežít. Umím vyrobit kuši
z vyžehleného lana a úhořích střev.
Naučím vás přežít. Naučím vás, jak si ji vyrobit taky.
A budete v bezpečí. Se mnou budete v bezpečí všichni.
Kromě Ryana Clarka. Ten bude trpět a nikdo se nad ním neslituje.
Jediná otázka zní: jak ho zabijeme? Bude usmažen, sněden, usouložen?
Teď tam panuje nestabilní atmosféra.
Ale jakmile si zvolí prezidenta, znovu navážeme komunikaci.
Zatím to vypadá, že si zvolí kanibala.
Ještě jednou vás zdravím.
Chápu, že to není taková sranda, jako když vás někdo může zabít,
ale potřebujeme člověka s přirozenou autoritou a charismatem.
Potřebujeme někoho, jako je Ryan z telky.
- Ano! - Stoprocentně!
A jak by Ryan z telky vládnul?
Je fiktivní a vůbec na lodi není.
- Protože je fiktivní! - Tenhle chlap.
Může nám dělat Ryana z telky.
Pomohl mi, když jsem byl na dně, a stejně tak dokáže pomoct naší lodi.
Ne, ne, já nemůžu. Zkoušel jsem to a šlo mi to děsně.
- Proto jste mě svrhli. - Byl děsnej. Naprosto děsnej.
A proto mu to tentokrát půjde skvěle!
- To nedává absolutně žádný smysl. - Bude ten nejlepší z obou světů!
- Společně je ho tady víc! - To je šílený!
Pustil na naši loď pedofila a pak ještě kanibala!
Volte Ryana! Ten nikoho nejí a ještě mu to v čepici sekne.
- A bez čepice taky! - Dobře. Přejděme k hlasování.
Ne, Spiku, žádné hlasování. Ne, ne, ne.
Nehlasujte pro mě. Žádné hlasování.
- Ne... - 86 %.
Tolik neměli ani Jonas Brothers v druhém volebním období.
Zvolme Ryana prezidentem navěky!
Ne, ne, ne, ne, ne!
Ježišikriste.
- Ryan! Ryan z telky! - Ne! Ne!
Zkusíme, aby se víc podobal Ryanovi z telky!
Ne!
Tohle nedává vůbec žádný smysl. Vždyť jsme ho sotva sesadili!
- Moje zasraná židle! - Ryan z telky!
- Lidi, to nejsem já! To nejsem já! - Ryan z telky! Ryan z telky!
To nejsem já! Do prdele!
Lhala jsem. Líbilo se mi, když jsi byl kapitán.
Jo, mně taky.
Volili jsme vás!
- I když já vlastně volila Nathana. - Já nevolil.
Kdybyste potřeboval první dámu, víte, kde mě najít.
On už první dámu má.
Já můžu být druhá první dáma, kdyby vás někdo zastřelil.
Já bych chytl kulku. Jestli to pomůže.
Nabízím vám své rady a podporu.
A moje rady budete potřebovat k vyvážení jejích rad.
- Mám rád vítěze. A vy jste vítěz. - Moc mě mrzí celý tohle...
- Pomůžu vám vybudovat vládu krve. - Billie! Pomozte mi!
Poprvé v životě nemám nejmenší tušení, co dělat.
Dobře, lidi, odstupte. Odstupte.
Náš nejvyšší vůdce!
A tak to začíná nanovo.
Tak jo. Čím začneme?
PROTONOVÁ RAKETA
České titulky Anna Křížková Iyuno-SDI Group 2022