LETÍME VSTŘÍC BUDOUCNOSTI S VELITELEM RYANEM
VELITEL RYAN NÁS BERE JAKO RODINU
A v deset hodin jdete na kafe s lodním imámem.
Potom vám chce uklízecí četa věnovat nějaké nové polštáře.
Výtečně. Ty moje z paměťové pěny trpí demencí.
A dechová kapela Avenue 5 vám chce zahrát
a věnovat vám tubu.
Dá se to odmítnout?
- Letíme bezpečně. - Letíme pravdivě, nejvyšší veliteli!
Ano. Sláva mně, nejvyššímu veliteli. Co když si na to zvyknu?
Se vší úctou, to byste měl.
Promenáduju se tu jak holandský kadeřník, který kdysi někoho zabil.
Můžete v poledne oficiálně otevřít lodní Klub mazlení?
- Klub mazlení? - Ano.
Hrstka pasažérů založila jakousi skupinovou terapii.
- Pohov. - Nic sexuálního.
- A taky nic normálního. - Propánaboha.
Co je špatnýho na starým dobrým podání ruky?
Dívejte, jak ho Iris dusí jak nadržená kudlanka nábožná.
Jo. Ryan by mohl na místě udělat bobek
a cestující by se seřadili, aby se s ním mohli vyfotit.
A v jednu hodinu máte schůzku s Divadlem improvizace.
Jde ta improvizace zrušit? A nejlépe i celé divadlo?
- Naserte si, nejvyšší veliteli. - Letíme pravdivě, nejvyšší veliteli.
Jak jsme mohli dopustit, aby nám velel dvakrát?
- To mi povídejte. - On si vaši loď nezaslouží.
Nevím proč, ale momentálně mi připadáte opravdu zajímavá.
Mluvíte od srdce.
- Nechci být poslem špatných zpráv. - A já je nechci slyšet.
Někde tu určitě najdete řešení.
- Veliteli. -Šušká se... Zdravím.
Šušká se, že voda je kontaminovaná.
Vidíte? Přesně proto by lidi nikdy neměli nic říkat.
Souhlasím, ale konverzaci se nevyhnete.
A proto bych ráda jmenovala několik agentů.
Jak to myslíte, agentů? Jako tajnou policii?
Tomu termínu jsem se chtěla vyhnout.
No, moc dlouho to nevydrželo.
- Matt je... - Vysoce problematický.
Ne, ne. Žádnou tajnou policii mít nebudeme.
- To je moje konečné rozhodnutí. - Jak chcete. Ale dobře, nepovolám je.
To jen říkáte, Iris, ale doopravdy?
Brzo si půjdeme po krku.
- To chcete? - Ne!
Až bude bratr bojovat s bratrem
o těch pár kapek, který vyždímá z ručníku,
přijde vám velitel Ryan na pomoc?
- Ne! - Ne, nepřijde.
Ale my přijdeme. Protože máme zbraně.
- Máme hlavně. - Jo!
- A brzo se vrhneme na ně! - Na ně!
Na ně!
- Co je to za opojnou upřímnost? - Jo!
AVENUE 5 II. 6. díl: Opojná upřímnost
Vidím tu opravdu pěkný mazlení, lidi. Opravdu pěkný.
Pěkný, houpavý mazlení. Uklidňující.
Jestli chcete mazlení ukončit dřív, zaťukejte druhému na hlavu.
Jestli ne, poddejte se tomu. Jako tele řezníkově objetí.
Tak jo. Máme ještě čas na pár objetí,
než sem vtrhne nejvyšší velitel a mazlicí místnost slavnostně otevře.
- Bude se taky mazlit? - Pokud svolí.
Ale prosím vás. Jestli přijde, říká si o to.
Všechno v pořádku? V rámci toho, jak je to v nepořádku?
Řekněme, že na lodi panuje před-po-apokalyptická nálada.
- Co je to za tečku? - Bože můj, vy ji vidíte taky?
Mám skvrny na oku.
Moment, to není makulární degenerace.
To je meteor.
Kompas, ale místo aby vám říkal, kde jste, říká vám, kdy jste.
- Něco jako hodiny? - Ne, mnohem lepší.
- Mnohem lepší než hodiny. - Jo.
To je prostě geniální.
A už vás napadlo, že zkusíte promluvit s Lucasem?
Že by znova dali šanci naší záchraně?
Uměle stvořený dvojče, co si místo vás odsedí trest ve vězení.
Chytrý. Víte, kdybyste chtěl pomoct naplánovat schůzku,
můžu domluvit datum a čas setkání.
Nebo jestli chcete, můžu tu schůzku vést.
To je moc milý, ale ani hovno.
Vládní otázky může řešit jenom generální ředitel.
Tak funguje demokracie. A ředitel jsem já, takže mi polib, Ryane.
- Jo, polib mi, Ryane. - Tuhle místnost máme zamluvenou.
- Zdravím, Ryane. - Zabavili jsme ji.
Zabavili. Přesně.
- Porušujete protokol. Vstaňte. - Seďte.
Vstaňte a odejděte, jinak ponesete následky.
Odejdu, ale jenom proto, že jsem stejně chtěl.
Ovšem nevstanu.
Na to se moc rád podívám.
- Díky bohu. - Rav nás všechny zachrání.
Rav o sobě mluví ve třetí osobě, protože je skromná
a taky proto, že objevila meteor plný lithia.
Teď se zvednu, ale jen proto, že se chci podívat, co tam je.
Billie, pochopte to místo mě, ano?
85 % rudy s lithiem? To je jako čistý lithiový heroin.
- Heroin je dobrý, ne? - Země by za lithium vraždila.
Můžeme je přimět, aby se zaměřili na naši záchranu.
Takže musíme začít vyjednávat s Lucasem.
Ne, to je chyba. S ÚDRP může vyjednávat jenom generální ředitel.
Ovšem vy nic takovýho nejste,
- takže mi polibte. - Jo!
Jenom ředitelé, kapitáne bezšuku.
Dobře. Ano, potřebuju, abyste všichni odešli,
abych mohl Billie vyčinit za odporné porušení kázně.
Dobře. Mít hrtan je výsada.
Já odejdu, protože jsem se k tomu sám rozhodl.
Ne proto, že jste to zrovna teď řekl.
Jo? Tak co? Co chcete?
Jak to myslíte, co chci? Co chcete vy?
Billie, dohodli jsme se. Urazíte mě a já všechny vyhodím.
- Promiňte, zapomněla jsem. - Jak jako zapomněla?
Tak kde se vzal ten kapitán bezšuk? To jste řekla od srdce?
To ne! Jenom nejsem moc dobrá v...
- V mluvení? - V improvizaci.
Až bude Judd mluvit s Lucasem, musíte být u toho.
Ano a už bychom k tomu spěli, kdybyste ho právě neposlal pryč.
Já ho poslal pryč, protože jste mi řekla kapitáne bezšuku.
A neměla jsem pravdu?
Nevím! Já nevím, co je bezšuk. Prostě tam buďte,
- až bude mluvit s Lucasem. - Ano, budu tam. Mám jeho ucho.
Na ucho se vyserte. Potřebuju, abyste ovládala jeho pusu.
Jestli je Ryan král, já jsem Oliver Cromwell. -Jo!
Jestli je Gladstone, já jsem Disraeli!
Jestli je A. S. Byattová, já jsem Margaret Drabbleová!
Srovnávejte to, co známe!
- Já sportu nikdy moc nefandil. - To nejsou sportovní hvězdy.
Jsou to sestry spisovatelky, co se nenávidí jako rappeři.
Pořád se ani trochu nechytám.
- Ryan je kretén, viďte? - Jo!
Pamatujte, můžete hladit a laskat veškeré neerotické zóny.
V tuhle chvíli je neerotický celý moje tělo.
To můžu potvrdit. Dobře, mazlíci, najděte si novou dvojici.
Ale ne! Tohle je Klub mazlení. Kolikrát ještě? Žádný kuše.
Dougu, tuhle místnost máme zamluvenou na souboje.
Smolíček, bitevníku. Prodloužili jsme si rezervaci.
Já ti svou prodlouženou rukou prodloužím ksicht.
Ne...
- Kapitán v objímací zóně. - Děkuju.
- Můj pravý nejvyšší velitel! - V klidu, vážení.
Neposlouchejte ho. Pevněji, vážení!
- Chtělo by to Klub dobrých mravů. - Jo, do toho klubu jsem chodil.
Tam jsem se naučil "prosím" a "jdi do prdele".
Je báječné
vidět vás tu na jedné kupě jako navlhlý cukr.
Připomíná nám to, že družnost je tou správnou cestou vpřed.
- Moudrá slova, nejvyšší hovado. - Matte, necháte toho?
Tohle je vážný. Jsme v Klubu mazlení.
Připadá mi, že Mattovi by mazlení prospělo, nemyslíte?
Měl by jít jako první. Tímto tento klub slavnostně otvírám!
Jestli mě bude Matt i nadále takhle srážet,
bude se s ním muset něco udělat.
Dobře, přátelé, pokračujte ve svém terapeutickém ochmatávání.
Zdravím. My se asi ještě...
Dvojitý mazlení. Dobře. Trojitý.
Když tě vidím, úplně cítím tvou bolest.
Ale cítíš i mé srdce?
- Pardon, já to prostě vůbec necítím. - Proč? Co je špatně?
Na tomhle není vůbec nic erotickýho. Můžeme mu sundat košili?
Odhalte ho někdo. Kdokoliv, odhalte ho.
Já nejsem flák masa!
No, popravdě řečeno jsi.
Do prdele! Můžete tu zasranou krabici vyhodit?
Nechte ji tu.
- Můj králi. - Má královno.
S doprovodem.
Ano, ano, nezapomněl jsem na vás, Charlesi.
Co vlastně jste?
- Partnerčin partner. Takže partneřík? - To je jedno. Všichni jsme lidi.
Je nás tu hodně, ne? Když se nad tím zamyslíte.
Zajímalo by mě, jestli bychom si tuhle situaci nemohli nějak vyjasnit.
Kapitáne Ryane.
Nerada ruším vaši trojičku,
ale asi byste měl vědět, že Matt se v Klubu mazlení zranil.
Jak se člověk zraní v klubu, který se věnuje výhradně mazlení?
Nařídil jste, aby se o něj někdo postaral, tak to udělali násilím.
Najděte pachatele a já si s nimi promluvím.
Ne, to zní taky jako násilí.
No dobře. Tak já Matta poctím zvláštní návštěvou.
Zase. Mám mafiánský Tourretův syndrom. Pokračování příště.
Přestavte si, kdybychom sehnali pět milionů gramů lithia
a zachránili Zemi. Samozřejmě nás budou uctívat jako bohy.
A lidi budou říkat: "Judd nám pomáhej,"
nebo "Pro Judda živýho, běž si uklidit pokoj, Christophere."
"Nebudu to říkat dvakrát. Tatínek ti napráská, pro Judda."
Co tady dole děláte, pane Judde?
No, zapomněl jsem heslo k mý tichý místnosti,
tak mě napadlo, že to zkusím tady.
Už jste se s Lucasem domluvili na schůzce?
Jo, dneska v devět.
A co když mi postaví nějakou prďáckou zlatou sochu?
Jo, to by bylo prima. Takže dneska v devět večer.
A já bych v tý soše bydlel
a ložnici bych měl v jejím zlatém oku.
Jasně. A celou páteří by vedlo schodiště.
Proč se do toho mícháš, Billie?
Takže jste si jistý, že s vámi bude Lucas večer vyjednávat?
Bezesporu.
Skvělý. Říkala jsem si,
jestli bych si nemohla sednout k vám a učit se vašemu...
umění.
Budete mým polostínem.
- Protože tohle polostín znamená. - To bych moc ráda.
Matt hodil v Klubu mazlení vaši pověst do kravince.
- Jenom upouštěl páru. - I pára umí popálit.
- Pára je nepřítelem těla a vrásek. - Musíme to vysílat úplně všude?
Je to jako sledovat vlastní kolonoskopii.
Lidi pořádají promítací večírky v kostýmech.
Měl byste to moderovat. Kostým už máte na sobě.
Radši bych moderoval vlastní obětování. -Působil byste přátelsky.
Strýček Ryan Clark. Těch gulagů si nevšímejte.
- Navigace nefunguje. - Možná tu zemřeme.
To nevadí. Než jsem tě poznala, nežila jsem.
No, ženy psát neumí.
Promiňte, kapitáne Ryane. Musíte se stát hrdinou. Ještě jednou.
- Má to dost chabé dialogy. - Ty dialogy vypadly psovi ze zadku.
Aktivovat, zatraceně.
I palec má stupidní.
Mám se jí zbavit? Evidentně to umím.
Ne, to byl vtip. Ne, ne, to byl vtip!
Zaro? Zaro, jsi tady?
Zaro? Co to má...
- Ahoj. - Ahoj.
Proč jsi mě volala, když už netočíme? Chceš si projet scénář?
Víš, ráda bych si to pořádně nacvičila,
protože tahle scéna je pro mě technicky dost náročná.
- Ale vždyť je to jenom další pusa. - Není to jenom pusa.
Pro mě ne.
Ach bože, úplně jsem zapomněl.
Hraješ svou sestru a její tragickou smrt ve vesmíru.
- Jo. - To ti přeju. Teda nepřeju.
- Ale mohla bys za to dostat cenu. - Jo.
Říkala jsem si, že bychom to mohli natočit dojemně.
Protože ona ve skutečnosti jenom trochu poodešla. Nějak...
Do hajzlu!
A sakra.
Zaro? Jsi v pohodě?
ŽIVĚ!
Hodně smutná zpráva.
Televizní hvězda Zara je teď na roli svý mrtvý sestry moc mrtvá.
Budeme ji oplakávat.
Je to Zařin vesmír a my všichni v něm žijeme. Kromě ní.
Svýho psa jsem pojmenoval Zara, tak ho teď musím zabít.
Chci její vlasy. Když je mrtvá, už je nepotřebuje. Lol.
Snad si předplatila pohřeb. Moje máma ne.
Jednou jsem ji viděl v restauraci, jak jí filé.
Nemám slov. Neměl jsem to posílat.
Teď už vysvětluje vědu andělům.
Bože. Můžeme to vypnout?
- Nemůžu se na to dívat. - Vypněte to. Vypněte to!
Usmrtila ji osudná podlaha.
Neskutečná úleva. Že ano?
NÁŠ NEJVYŠŠÍ VELITEL
Brzo se uzdravte, Matte.
Ale ne! Vrátil se, aby ho dorazil!
Matte, omlouvám se, jak jen můžu.
Teda, možná by to šlo líp, nebo nevím, mně asi ne.
- Objednal jste si, aby mě vyřídili. - To ne. To bych neudělal. Neuměl.
- Děkuju. - Ano, jistě.
- Co? - Koukněte se na mě.
Jsem disident. Zraněn ve válce rivalů. V krvavém sporu.
Jsem jako ta nafoukaná kráva, co chtěla podrazit A.S. Byattovou.
- Myslíte Margaret Drabbleovou? - Jste její fanoušek?
- Vy máte Drabblici rád? - Jsem děsnej fanda.
Temná povodeň je moje nejoblíbenější knížka.
- U audioknihy jsem přišel o panictví. - Jsem rád, že to vím.
Nemůžu uvěřit,
že mezi sebou máme celou tu dobu zvláštní pouto a vůbec o tom nevíme.
Jsme jako dvě princezny a ani jedna z nás neusne na malinkatým hrášku.
Jak moc vás zrasili?
Docela dost. Jo.
Podívejte, Matte, já...
Co kdybychom tu pitomou ublíženost hodili za hlavu?
To bych byl rád, sestro.
Dobře. Povinný úsměv, lidi. Usmívejte se.
-Úsměv! Podržte to. - Matte, podejte mi ruku.
Slibuju, že v ní nemám elektřinu ani nervový jed.
No...
Do prdele. Dejte je někdo do vody.
- Jsou umělý! - Sakra.
To udělal Ryan!
Ne, ne, ne, já to nebyl! Já to...
- Vrah s kuší běží tamhle! -Žádný vrah! Matt neumřel.
Udělejte někdo něco.
Musíme ho odvézt do nemo... Ne, tam jsme.
Vzít si na vesmírnou loď kuš. Tohle se stane vždycky. Já to vytáhnu.
Spiku, to bolí úplně stejně, jak to vypadá!
Už si vzpomínám. Nemá se tahat. Má se zatlačit na druhou stranu.
- Dobře. - Teď to trochu štípne.
Máte přece zajistit bezpečnost.
Jak sem můžete pustit člověka s kuší?
Říkal jste, že to s ním chcete nějak vyřídit.
Ano, vyřídit na osobním setkání.
Na oslavě s velkým nápisem "Promiňte, že jsme vás zranili."
Tolik to nespěchá, ale...
Víte, takhle to v autokracii chodí.
Začíná to kaviárem a labutím peřím místo toaleťáku,
a než se nadějete, propichujete disidenty. Ano, copak?
Nezrušíme slavnostní promítání televizní Avenue 5 , že ne?
Ne, půjdu tam a rozveselím pasažéry zprávou o lithiu.
A ti to můžou zapít sklenicí úhoří šťávy na účet podniku.
Ano, to bude legrace. Lithiová. Dobře. Nebudete toho litovat.
Budete. Ale nedá se už nic dělat. Rozšířila jsem po celé lodi výzvu.
Pasažéři se z úcty nesmějí převléknout za vás.
Ne! Víte, Iris, tak se chová diktátor.
Když někdo chce, ať se za mě klidně převlíkne. To musí být všem jasné.
Možná půjdu v civilu. Aspoň budu působit přístupněji.
Ovšem kdyby ke mně někdo přistoupil, zastavte ho.
Jestli si to dneska na slavnostním promítání chcete užít,
za každou cenu se oblečte jako velitel Ryan.
Všichni pasažéři se převlečou za velitele Ryana.
Zlato, já tohle neovlivním. Je to kapitánův rozkaz.
A jen bůh ví, čeho jsi schopný.
On. Čeho on je schopný.
Není tady vedro? Je mi vedro.
- Mně to není příjemný. - No dobře. Využij toho.
Pomůžu ti cítit se víc britsky.
Ano? Představ si, jako kdybys od tří let
viděl rodiče jenom na Vánoce
a máš zuby jako Stonehenge.
"Ahoj, drahá!"
-"Ukaž, co piješ za gin." - Dobře, ne. Tohle ne.
Když neumíš mluvit britsky, radši mlč.
Jako všichni, koho si podřídili. Ještě ti...
upravím nárameníky.
Můžu se vám ještě jednou omluvit za to, jak jsem nejdřív tahal
a pak do vás tlačil ten šíp z kuše?
- Nevím, co mě to napadlo. - Náš oblíbený cíl!
Chlápek s terčem. Jak se cítíte?
Došly jim oblbováky, takže mě to příšerně bolí.
Jistě, jistě. Pamatujte, bolest je jen...
Nemyslete na ni. Lidi vás milují.
Třeba na vás tou kuší vypálil severský bůh veřejných vztahů.
- Co? - Byl jsem to já. Já vás postřelil.
- Vy? Vy zatracenej euromaniaku! - Co? Abych mu pomohl.
Dodalo mu to charisma. Má spoustu fanoušků.
- Vy jste mě postřelil kvůli číslům? - To nemůžete rozdávat letáky?
A v tom klubu? To já vydal signál k zahájení smrtelného mazlení.
Vy zasranej Johne Wilkesi Boothe.
Lidi vás přímo nenáviděli, dokud jsem vás nepostřelil kuší.
Měl byste mi děkovat. Měl byste mi líbat zadnici.
- Jsem génius, abyste věděl. - Jste blázen.
A jéje.
Hrozny sem nosit nesmím, ale kuše nikomu nevadí.
Já jsem možná blázen, ale vy jste zklamání.
Nejdřív Judd a teď vy. Každý, koho si oblíbím, je slaboch.
Poslyšte, chtěl jsem vás střelit znova,
ale neudělám to. Vy si mý šípy nezasloužíte.
Kecale!
Dobře. Jeho chování je lehce znepokojivé.
Prosím, pane.
Je tady! Ryan je tady!
Letíme pravdivě, nejvyšší veliteli!
Kriste, je tu hromada mých dvojníků.
Ne, podívejte, tamhle je Judd z telky a Doug.
Promiňte, nechtěli jsme vás urazit, pane.
Líbilo se nám, když jste byl kapitánem prvně.
Jo. Proto jsme vás volili i podruhý.
To ne, vy jste volili Nathana.
Ale jenom na papíře. V srdci jsem hlasovala pro vás.
- V srdci jsem za vás taky převlečená. - A já myslel, že je Halloween.
Chystal jsem se na Halloween,
tak jsem se převlíkl za Iris, protože to je monstrum.
Prosím, nezastřelte mě jako Matta.
Já jsem po Mattovi nestřílel. Ne, Matta mám rád.
No, nemám. Respektuju...
Neublížil bych mu. Já bych Mattovi neublížil.
Ne, dal to za úkol někomu jinýmu.
Ne, nedal.
Podívejte, já se nikoho vraždit nechystám. Mně jsou vraždy u zadku.
Jemu je u zadku, že se někdo pokusil zavraždit Matta!
A Zaru!
Hlídejte si záda, pohani! Krucifix prochází.
Kriste.
- Vlastně doslova. - Já jsem Ryan, úhoří král.
Odpusťte mi, neboť mi není známo, co mám kurva dělat.
Ahoj. Já jsem Matt a radši budu trpět, než abych měl moc.
Co kdybychom se všichni jen usmívali a smáli?
Jsme na večírku. Užijeme si ho, i kdyby nás to mělo zabít.
Užíváme si ho!
- Nemůžu věřit, že se mě všichni bojí! - Blahopřeju. Pěkný pocit, že?
Judd vám za to zaplatil?
Ne, vzala jsem si kostým,
který ze mě budeš chtít co nejrychleji strhnout.
A já nemám fantazii, tak jsem se opičil. Nestřílejte mě!
Ryane. Ryane.
- Děkuju, kapitáne srandokazi. - Zobrazuju Ryana v jeho ryzí podobě.
Nesu na sobě všechny vaše hříchy přestrojený za gigola.
Stejně jako Bible urážíte spoustu lidí. Tak zklidněte tóninu!
V té uniformě připomíná velikou kočku.
- Já to nevidím. - Vážně?
Koukněte se na ty knoflíčky.
Ještě trochu téhle šťávičky
a možná přerušíme osmileté sucho.
Chci jí ukázat, že ji nepotřebuju. Můžu být Judd i Iris.
Jo. Celou věčnost jsem vymýšlela kostým Sary a ona pak umřela,
tak nevím, jestli je to dojemný, nebo urážlivý.
Ne, kostým mrtvoly je sexy.
A je to lepší než být převlečený za smutnou mechaničku, ne?
Tak jo. Sledujte mistra.
V předchozích dílech Avenue 5.
Ne, to nemůže být pravda.
Když piju, démoni nejsou slyšet tak nahlas.
- Promiňte! - Jo? Ale "promiňte" mi ji nevrátí.
Nevím, v jakého věříte boha, ale doufejte, že má dobrou náladu.
- Billie, našel jsem další tečku. - Cože?
Je to střela a míří přímo na nás. Myslel jsem, že mám skvrnu v oku.
- Ale není to skvrna. - Cože?
Pěkný. Hajzlíci jedni. S těma lidma je to jako hrát poker.
- To se mi zdá! - Tak jo.
- Lucasi, kamaráde. - Počkejte!
Ptáček zpěváček mi prozradil, že jste na nás vystřelili.
Jo, je to obrovská raketa letící rychlostí 600 mil za hodinu.
Sledujte.
No, radši toho rošťáka zase otočte. Teď to přijde.
Protože jsme právě objevili asteroid
plný šťavnatého prvku, kterému říkáme lithium.
- Kecy! A kde? - Teď přijde háček.
Co kdybych vám to řekl až poté, co tu raketu otočíte, Lucasi?
Jenže to nejde. Není jak.
Instalovali bychom tu možnost, ale došlo nám lithium.
A teď to budeme hrát s ním.
Aha, jasně, takže ta raketa "nejde zastavit" a "všichni tu umřeme."
Ano. Bez těch pitomých... Dělal jste u toho uvozovky?
- Znělo to tak. - Vážně?
Jo.
Na tohle se možná nedívejte.
Hej, Lucasi? Vy to myslíte naprosto vážně?
Jo. Jo, tu střelu nejde zastavit.
Vybuchne při srážce
a zničí celou loď do poslední molekuly.
Tak co kdybyste mi řekl, kde ten asteroid najdu?
A co takhle? Doufám, že vám ten asteroid narazí do planety
a zničí veškerý formy života kromě vás.
A vy budete žít ještě dalších 50 let a umřete na infekci zadku!
- Ne, ne, ne. - Tak v tohle doufám!
Lucasi, co kdybychom předstírali, že neexistuje?
To je jedna z mých oblíbených činností.
Jaké jsou souřadnice té... Co jste to do prdele udělal?
Zase se mi zdála noční můra, pane Judde.
- Stejná jako vždycky. - Ryane,
- neuděláme si přestávku? -Že mě zavraždili ve vesmíru.
Moje kajuta. Hned. Frank se vrátí až za několik hodin.
Jenže tentokrát to nebyla noční můra.
Byl to sen.
Chci, abys zamkl a nadával mi po britsku.
Nadávej, jako že ti dlužím peníze.
Spatřili jsme anomálii, kapitáne. Světlo. Zvětšuje se!
Kapitáne, máme návštěvu.
- Jakou návštěvu? - Kapitáne, je to střela! Miluju v...
- Co to bylo? Co se stalo? - Ale ne!
Co? Co se právě stalo?
Myslím, že tomuhle se v televizi říká zabijačka.
- Všichni definitivně umřeli. - No teda. To je ale závěr!
Nemohlo se jim to všechno jenom zdát?
Věnováno těm, kdo zahynuli na skutečné Avenue 5 poté,
co na loď vystřelili teroristé.
Asi jsem nedostala finální verzi.
Panebože, všichni tu umřeme!
Dobře, vážení, uklidněte se. Uklidněte se.
Nikdo po nikom nevystřelil. To jen zoufalí scénáristi touží dostat cenu.
Dobře, ale ona ta střela vážně existuje.
- A to je označení pro... - Ne, ne, žádné označení.
Tím se jenom snažím popsat,
že se na naši loď doopravdy řítí střela. Jo.
- Kurva. Musím jít. - Sbohem, falešný Ježíši.
Tři dny se nevracej!
Ne. Nebojte. To jsou jenom zvláštní efekty.
Vím to, protože jsem pracovala u filmu.
Možná jsem něco posral.
Tak se chci jenom omluvit. Zítra to bude lepší.
I když zítra nás dožene ta střela.
Ne. Ne, ne, ne. Než umřeme, chci vám říct jednu věc.
Svou náklonnost jsem jenom hrála.
Na dně té nádrže leží kůže mrtvých úhořů,
kterých si vážím víc než vás, vy narcistická hroudo ničeho.
Mimochodem, to vyjednávání jí šlo skvěle. Vlastně ho vedla.
Jak zní plán?
Plán je, že musíme ovládnout paniku.
Iris, sice jsem to zakázal, ale tuším, že tajná policie existuje.
- Seberte šiřitele paniky. - Zahajuji operaci Sklizeň.
Nestřílejte nikoho kuší. Pokud...
Ne, dělejte, co musíte.
Pohni! Běž!
Nic jsem neudělala!
České titulky Anna Křížková Iyuno-SDI Group 2022