Hon är här.
SCENINGÅNG
Mina damer. Tyvärr. Publiken är fullsatt.
Kom tillbaka imorgon.
- Ugnsform? - Den vänstra ger mer värme.
- Live om två. Du behövs i stolen. - Köpte du saltet?
- Ja. - Roma eller San Marzano?
Roma. Tack, James.
Du svarade inte på frågan
om sponsringen från Presto. Jag vet vad du tycker om...
Jag börjar med den, Walter.
På riktigt? Du säger inte bara så? Jösses. Tack.
Burkarna står på bänken.
Glöm inte att le då och då. Ha en bra show. Hejdå.
- Vilket slags salt ville hon ha? - Utan jod. Jag köpte koshersalt.
Det måste vara perfekt. Etiketterna utåt.
Allt står i minneskorten.
- Oroa dig inte. - Hon vet.
Välkomna, mina damer. Showen börjar strax.
Stora leenden. Energi. Glädje.
Energi. Stora leenden. Allihop.
Kameran går. Vi sänder live om fem, fyra, tre...
Välkomna, tittare.
Jag heter Elizabeth Zott, och det här är Middagsmålet.
Ser ni de här?
Soppor från Presto. Presto, så är de klara.
- Jag skrev det. - Sparar verkligen tid.
För att de är fulla av kemikalier. Inte nyttiga sådana.
De kommer absolut överraska.
Äter era älskade tillräckligt, så dör de,
och då sparar ni massa tid för då slipper ni laga mat.
Idag ska vi tillaga en favorit, lasagne, men vi ska prova en ny variabel.
Att ta hand om sina älskade är krävande.
Jättekrävande.
Den som inte håller med lagar inte middag åt en familj varje kväll.
Så låt oss tillaga något mättande. Något delikat.
Låt oss laga något som håller vår familj vid liv
och ger oss rester i en vecka.
Ska vi sätta igång?
BASERAD PÅ BOKEN AV BONNIE GARMUS
SJU ÅR TIDIGARE
LILLA MISS HASTINGS NOMINERA DIN FAVORIT!
Miss Zott? Miss Zott?
Godmorgon, miss Frask.
Jag hoppas ni anmäler er till skönhetstävlingen.
Ert laboratorium saknar sekreterare i nuläget
och era killar behöver en tävlande.
Jag är ingen sekreterare.
Labbtekniker får också delta.
All kvinnlig personal.
Tack, men skönhetstävlingar är inte min grej.
Vad är er grej?
På sistone har jag blivit fascinerad av arkebakterier,
vilkas cellmembran är eterbundna fosfolipider till skillnad från bakterier,
vars cellmembran är esterbundna fosfolipider.
Jag gillar att laga mat.
Säg till om ni ändrar er.
Tack, men nej tack.
Om ni inte misstycker,
jag måste städa innan kemisterna kommer.
Jag skriver "kanske" vid ert namn.
Jag vill inte bli störd!
Dr Evans? Det är dr Donatti.
En sekund.
Ni är inte klädd.
I vissa kulturer skulle jag anses för välklädd.
Ni missade styrelsemötet igen.
För att jag arbetat flitigt.
Alla väntar ivrigt på era resultat.
Och de kommer få vänta.
Ni kommer väl vara redo att lämna in ert förslag...
...till Remsenstiftelsens anslag? För de anslagen håller oss flytande.
Jag vet en del som gärna får sjunka. Nu får ni och er fot ursäkta mig.
Ni inser väl att jag är er chef?
Avskeda mig.
KOM INTE IN
HÄNG INTE HÄR
Kan du städa upp det här? Och ta hit glasbägarna jag bad om?
Och raring, jag tar gärna en kopp kaffe till när du är klar.
Det kommer ta ett tag. Ni kan gå till kafeterian.
Då blir det inte ditt glasbägarkaffe.
- Zott? - Ja, dr Powers?
Jag har gjort det tre gånger. Vad gör jag för fel?
Konverteringen av karbynolgruppen till iminer.
Just det, jag bara...
Ni glömde syrekatalysatorn.
Tack. Nu fattar jag.
Mina herrar, vilket skitsnack.
Jag fattar inte.
- Vad har Evans som inte någon av oss har? - Han tippas få Nobelpriset.
KAFFE
Nobelpriset är överskattat.
Det står: "Calvin Evans är kemins Richard Freyman."
Ger honom ingen ursäkt att tömma våra förråd.
Hur mycket ribos kan han behöva?
Tja, Evans får se upp för unge Boryweitz satsar på att få hans anslag i år.
Lycka till.
Det ser ut att vara en kopia av Vauquelins forskning.
- Jag utgår från hans arbete. - En hyllning.
Från 1806.
Du har större chans att vinna skönhetstävlingen.
- Visst. - Såvida inte,
- Zott bestämmer sig för att vara med. - Kom igen, raring.
Var det något jag sa?
ANSÖKNINGSFORMULÄR FÖR REMSENSTIFTELSENS ANSLAG
MR – TITEL
INSTITUTIONENS ADRESS PERMANENT ADRESS
- Jag sa till Robert... - Fran säger Robert.
Jag sa till dr Donatti att, ni vet,
den här tävlingen måste vara sofistikerad, bättre. Den behöver schvung.
Det som behövs är fri bar.
- Jag kan inte utföra mirakel. - Jo då.
Eller, vet du vad? Kanske.
För jag är glad att kunna säga att han gick med på
en aftonklänningskategori,
före talang och baddräkt, och en vinstsumma.
Varenda dag. Dr Evans och hans påse nötter.
Hur kan någon leva på sånt?
- Och han springer. - Springer vart?
Han springer för att springa. Han är väldigt underlig.
Och han pratar aldrig med någon.
Du. Donatti har strypt övertiden. Stanna inte för länge, då får jag skäll.
- Kommer strax. - Okej.
KEMILABB
Fan.
TILLHÖR DR CALVIN EVANS
Miss Zott, jag tillser över hundra av landets bästa kemister
vars arbete är banbrytande.
De använder utrustning värd tusentals dollar för sagda arbete.
Så när jag får höra att en labbassistent använder vår utrustning
efter arbetstid utan övervakning, då hajar jag till.
Sir, jag kan förklara. Jag har en masters i kemi från UCLA,
där jag studerade nukleida syrors cellulära metabolism.
Med det sagt, jag har arbetat på egen tid, aldrig under arbetstid,
med abiogenesexperiment.
Jag förenar enkla, små molekyler till nukleotider och nukleinsyror.
Min forskning är väldigt lovande och jag ämnar ansöka till Remsen.
Unga dam, om vi bortser från att ni använder labbutrustning
utan överinseende av en kemist...
- Jag är kemist. - Våra kemister har doktorsexamina.
Jag kan inte sätta Hastingsnamnet på en labbteknikers ansökan
som stolt viftar med sin examen från UCLA.
- Jag var klassetta... - Miss Zott...
- ...och arbetet lär tala för sig självt. - Ni är bara inte smart nog.
Miss Zott, jag hade inte pratat klart.
Vad är det jag hör om att ni inte deltar i skönhetstävlingen?
- Jag insåg inte att det var obligatoriskt. - Det är det inte.
Det ingår i kulturen här.
Jag skulle föreslå att ni anammar lite mer Hastings-anda,
om ni vill behålla er anställning här.
Nu kan ni gå.
Ett leende då och då skulle ni inte dö av.
Miss Zott.
Miss Zott?
Jag hörde att ni ska delta i tävlingen.
- Hur hörde ni... - Så glad att ni ändrade er.
Jag vet inte om ni hört det, men i år har vi en aftonklänningskategori.
Och det är inte obligatoriskt med bikini.
Ni kan använda en baddräkt, om det gör er mer bekväm.
Passar det att ta ett kort nu?
Le.
Där är hon. Tjuven.
Ursäkta?
Jag har kollat med alla avdelningar, förhört dussintals kemister –
inklusive kemister från det här labbet –
som säger att ni, miss Zott, är svår att arbeta med.
Och må hända mer relevant,
ni har en arrogant attityd av självtillräcklighet.
- Har ni hört er själv? - Så ni förnekar det inte?
Vilken nytta har en sekreterare av ribos förutom att sälja det på svarta marknaden?
- Jag är kemist. - Och dessutom lögnare.
Visst. För svarta marknaden skriker efter monosackarid.
Vilken besvikelse! Väldigt... Jag är besviken.
Ett: Mitt labb blev upplåst igår,
så jag vill att fastighetsskötaren byter ut låsen.
Två: Jag har räknat på kostnaden för saknad ribos,
och låt mig klargöra att min budget inte kommer täcka det.
Tre: Jag vill ha golven steriliserade.
Minst en person gick in utan min tillåtelse.
Och med mina allergier kan jag inte riskera kontaminering. Förstår ni?
Jag sköter det, dr Evans.
Slutligen vill jag att sekreteraren hålls ansvarig.
Jag ska avskeda henne.
En officiell reprimand räcker.
Jag är chockad över att det var en av mina sekreterare.
Var det i aminolabbet?
- Då är det Mary Ann Rogers. - Nej. Hon hette Elizabeth Zott.
Hon är ingen sekreterare. Hon är labbtekniker.
Miss Zott borde veta bättre. Hon har en examen.
- Examen? I vad? - Kemi.
Tänker ni titta på skönhetstävlingen i år?
Det vore betydelsefullt för företagsmoralen att se er där.
LILLA MISS HASTINGS DEN ÅRLIGA SKÖNHETSTÄVLINGEN
Evans? Väntade mig inte att se dig här.
- Visst. - Det är som att se Halleys komet.
Kom och ta en drink med mig och grabbarna.
Annars lär ingen tro mig.
- Vilket gift föredras? - Cyanid eller aflatoxin.
Du är för mycket. Grabbar, säg hej till den här mannen.
- Mannen, myten, legenden. - Anthony Powers. Hej.
Självaste mr Remsen, antar jag?
Vad arbetar du med nu?
Elizabeth. Hej. Där är du.
Följ mig. Kom och stå med oss tävlande.
- Du är jättefin. - Tack.
Det tog en evighet att bli klar idag.
- Tjejer, Elizabeth är här. - Hej.
Jag kommer strax. Det börjar bli ont om svenska köttbullar. De är populära.
- Fran gjorde ett bra jobb. - Jättebra.
Jag älskar din parfym. Vad är det?
- Svarta vinbär med blommiga noter av ros. - Själv är jag klassisk. Chanel No.5.
Elizabeth, vad har du för parfym?
Ingen. I labbet varnar luktsinnet för potentiell fara.
Och jag har redan nedsatt luktsinne efter en saltsyreolycka
när jag var student.
Jag svedde de flesta flimmerhåren i näsan
men tacksamt nog återställdes de med tiden.
Så nu tar jag inga risker.
Calvin Evans är här.
Du gillar honom, va?
Smart, välbärgad, berömd. Finns det något att ogilla?
Försök prata med honom.
Två såna här till, sen ber jag honom rösta på mig.
Ursäkta mig.
Jag tänker bara stå här med dig.
Okej.
Låt inte de andra kemisterna hacka på dig.
Pojkar förblir pojkar.
Manligt primatbeteende.
Varsågoda och sitt, allihop. Sätt er ned.
Tävlingsdeltagare, kan ni komma bakom scenen?
Tack.
Välkomna, välkomna. Jag är Fran Frask...
- Miss Zott, jag har velat... - ...personalchef.
Och inget gör mig gladare än att välkomna er
till den åttonde årliga Lilla miss Hastings-tävlingen,
där en lycklig kvinna kommer att vinna kronan
som bars av fjolårets vinnare Colleen Murphy.
Ja. Ja, hon är jättesnygg. Och 25 dollar i kontanter.
Tack, Colleen.
Jag kommer också delta i tävlingen i år. Men känn ingen press att rösta på mig...
...om ni nu inte vill att er semester ska bli godkänd.
Jag skojar.
Med det sagt vill jag presentera kvällens konferencier, dr Richard Price.
Tack, miss Frask.
Underbart. Vilken kväll. Bra uppslutning här ikväll.
Okej. Vänta.
Innan jag sätter igång har vi en snabb fråga från ledningen.
Har någon här tappat en elektron?
Det gör en till en sånt jon.
- Jon? Fattade alla? - Joner.
Okej. Då sätter vi igång med showen.
Kom nu ihåg, att damerna har jobbat väldigt hårt.
Så kan alla bete sig som protoner och vara positiva.
Okej. Mitt herrskap, stunden vi alla har väntat på.
Låt mig presentera deltagarna i Lilla miss Hastings 1951.
Här kommer de. Fantastiskt.
Visst är de charmerande? Titta bara.
Miss Syntetisk, vilken dessert skulle ni laga till er blivande make?
Jag skulle börja med två kulor vaniljglass,
sen häller jag chokladsås över dem.
Ni måste rösta på mig om ni vill höra hur jag lägger på grädden.
Okej.
Miss Zott, var skulle ni tillbringa era drömmars smekmånad?
Jag avser inte gifta mig.
- Ja... Okej, ja. Men om du gifte dig? - Det kommer jag inte.
Okej. Allihop, miss Zott. Miss Zott.
Jag kan inte sluta tänka på dig.
- Mitt herrskap. Nu för... - Raring. Hej.
- ...höja stämn... - Du är här.
- Carols feber sjönk, så... - ...här är...
- ...jag tänkte göra er sällskap. - ...miss Fran Frask.
Lite sex appeal skulle inte skada, Zott.
Du har skämt ut Aminosyrornas lag.
Titta bara på Jenny.
Jättefin outfit.
Tack. Mitt labb betalade 10 dollar för att jag skulle visa lite hud.
Smart.
Wow! Vad säger man?
Fran Frask, mitt herrskap.
Tack, miss Frask. Det var underbart. Kära nån.
- Så, väte... - Nancy Donatti.
...och kol gick på dejt...
...och det gick bra.
- De bondade. - Jag har hört talas om dig.
Mrs Donatti, innehåller er parfym bensaldehyd?
Vad? Jag vet inte.
Den är från Paris.
Åh, gud. Mina allergier.
...Elizabeth Zotts talanger, miss Aminosyra!
Kära nån.
Dr Evans?
Åh, nej. Nej. Jag måste hem.
Sant, men ni bör inte köra i ert tillstånd.
Jag kör inte. Det är bara 11 kilometer. Jag går.
Okej. Då kör jag er.
- Men ni hatar mig. - För guds skull.
Okej... Det är okej.
- Förlåt. Förlåt mig. - Snälla, sluta be om ursäkt.
Ni kan inte hjälpa det. Glottis stänger sig.
Magmusklerna spänns, vilket ökar trycket.
Pylorussfinktern stänger sig.
- Enda utvägen är upp. - Jag ber
om ursäkt för att jag kallade er sekreterare.
Det är inget fel med att vara sekreterare.
Nej, självklart inte. Men att anta var...
...fel och dumt och jag... Gud.
Bäst vi får in er.
Gode gud.
Ni har inget i era skåp.
Ibland glömmer jag att äta.
- Ni har en gaffel. - Jag har aldrig gäster.
Vilket mirakel, jag hittade en tekanna.
Jag bara... Jag vill än en gång be om ursäkt för häromdagen.
- Jag... - Jag accepterar inte er ursäkt.
Jag skulle vilja, men ni vet inte vad ni ber om ursäkt för.
Så hela alltet är rätt meningslöst.
Ja, jag lånade lite av er ribos.
Från ett väldigt välfyllt förråd, kan jag tillägga.
Men ni har alla resurser
och all uppmärksamhet från det vetenskapliga samfundet,
och ni tar det för givet.
Ni måste vara intelligent med såna myriader av prestationer.
Men ni går omkring som en paranoid, otacksam, bräcklig man.
För att besvara er kommentar tidigare, jag hatar er inte. Jag bara...
Jag tycker inte om er.
Tack.
Jag har något åt er.
Skälet till att jag kom till festen ikväll.
För att ge mig ribos?
Ni har en kemiexamen.
Det har jag.
Ville ni inte ta doktorsexamen?
Situationen var komplicerad.
Jag är ledsen att ni inte kunde avsluta tävlingen.
Åh, nej. Det är inte jag.
- Inte ens för kontanterna? - Blodspengar.
Får jag ställa en fråga?
Jag lovar inte att jag svarar.
Vad hade er talang varit i tävlingen?
Jag skulle lägga en tomat i en skål med kokande vatten.
Som ni vet stimuleras molekyler av vatten.
Tomatens kött spänner ut skalet.
Sen lägger jag den i en skål med kallvatten i 60 sekunder,
och då glider skalet av lätt.
Ni hade vunnit.
Godnatt, dr Evans.
Se upp för bilar!
Dr Evans!
- Godmorgon. - Godmorgon.
Vilken är er favoritfärg? Gissa min.
Din favoritfärg? Det var svårt. Få se. Jag vet inte. Akvamarin?
Det är ingen färg.
- Färg är fenomenologisk. - Linda, kan du komma och göra klart?
- Morron, Harriet. - Morron, vännen.
De här människorna är skamlösa. Morron.
Fler så kallade släktingar ute efter pengar?
Jag borde aldrig ha gått med på att göra omslaget av Scientific American.
Än en gång,
samma kvinna som påstår sig vara min mor med jämna mellanrum.
Om din riktiga mor levde skulle hon vara stolt över ditt omslag.
Vad är det här?
De vill förlänga 10 Freeway hela vägen till Santa Monica.
HÅLL SUGAR HILL BETONGFRI
Köra bulldozer genom vår trädgård.
- Men folk bor här. - Frågan är, vad för folk?
Sluta. Du gör fel.
Linda, gumman, det gör inget. Låt honom leka.
Kan du passa dem igen nästa tisdag? Jag har ett kommittémöte.
- Självklart. - Tack.
Miss Zott, kan jag få tala med er?
Kan ni lämna dörren öppen?
Ert lilla påhitt på tävlingen fick aminoavdelningen att se dum ut.
Som er närmsta chef får ert agerande mig att se dålig ut.
Så driver jag inte min avdelning. Jag förväntar mig bättre attityd.
Gör ni om det får ni sparken.
Får jag slå mig ner?
Det får ni.
Har ni gjort det?
Vill ni smaka? Jag antar att ni inte ätit idag.
Åh, nej. Jag har... Jag har salta kex i skrivbordet.
Ni måste vara rejält förstoppad.
Tack.
Wow. Det är...
Jag har aldrig smakat... Den är perfekt.
Den är inte perfekt, men har potential att bli det.
Det här är mitt 78:e försök.
Mitt fokus nu är ost.
Ost?
Vid ungefär 92 grader kondenseras mjölkfettet i osten,
och kaseinproteinets bindningar bryts. Men det blir inte klumpfritt.
Blir det inte?
Nej. Och därför har jag experimenterat med natriumcitrat.
Natriumet ersätter en del av det kalcium
som får proteinet att klumpa sig, så när osten hettas upp...
Proteiner separeras och agerar som emulgeringsmedel,
och stärker emulgeringen genom att binda vatten och fett.
Precis.
Och ni behövde min ribos för att göra er lasagne perfekt?
Nej. Lasagnen är min middag. Jag behövde ribos för min forskning.
Nittionio procent av människans kropp består av kol,
väte, kväve, syre, kalcium, fosfor och lite joner.
Hur har vi uppnått denna nivå av komplexitet här på jorden?
Vi två sitter vid detta bord och samtalar,
hur gick vi från en soppa av atomer och molekyler till...
Det är det jag försöker utröna.
- Abiogenes. - Intresserar det er?
Håller mig vaken om nätterna.
Samma här.
Jag har läst era senaste verk, men vad arbetar ni med nu?
Jag gör undersökande forskning om
naturliga enzymer, identifiering, isolering, klassificering.
Det är... Det där luktar gott.
Är det potatismos?
Ursäkta mig.
Jäklar anamma.
Nej. Det är helt ologiskt, det förklarar inte hur ni tillslöt ringen.
Visst. Men när en fosforsyra inkorporeras
skapar det fosforester med höga halter monoester.
Det har ni rätt i.
Det är som hönan och ägget, men tänk er Ockhams rakkniv,
skulle naturen ta ett invecklat system för att skapa något mindre invecklat?
Så RNA-världshypotesen?
Miss Zott, jag kommer behöva en av era speciella koppar kaffe
- för att klara eftermiddagen. - Visst.
Jag hade kommit längre med min forskning
om jag slapp göra makalöst kaffe åt mediokra kemister.
Ni är nära ett vetenskapligt genombrott.
- Ni måste tala med Donatti. - Redan gjort. Han sa nej.
- Det är inte logiskt. Varför? - Könsdiskriminering.
Vad?
Och politik, favorisering och generell orättvisa.
Men ja, mest könsdiskriminering.
Jag förstår inte. Varför diskriminera baserat på
något så intellektuellt icke-determinativt som kön?
Calvin, hur många kvinnliga kemister kan du räkna upp?
Madam Curie.
Precis. Tror du det är en tillfällighet?
Jag vet inte. Jag har inte tänkt på det förrän nu.
Så klart. Det har du inte behövt, folk uppskattar din potential.
Jag är framme.
Upp med handen om ni vill ha kaffe.
Okej. Jag har funderat.
Min enzymforskning skulle ha nytta av din molekylära syntes.
Jag kan tala med Donatti, få honom att låta dig arbeta för mig,
då skulle du kunna fokusera på din egen research.
Donatti anställer mig aldrig som kemist. Endast labbtekniker.
Tekniskt sett. Men du skulle göra självständig research, riktig kemi.
Du skulle ha fria tyglar.
Men andra skulle se mig som labbtekniker.
Givetvis. I en perfekt värld skulle du inte behöva hjälp från någon.
Men som du själv påpekade, befinner du dig i ett orättvist system.
Att agera som om det vore rättvist är...
Kan du förklara för mig varför det skulle vara logiskt?
Jag skulle behandla dig som min like. Fan, du är smartast i det här labbet.
Calvin, det kvittar om jag arbetar med dig eller för dig.
Folk skulle se resultatet som ditt. Jag skulle aldrig ses som forskare.
Jo, när du publicerar som huvudforskare.
Har du pyjamas på dig?
Nej. Det är mina löparkläder. Jag springer till och från jobbet.
Vad menar du med att du springer?
Jag springer för att få träning.
Jag vet att folk anser det udda, men det lugnar mig.
Överväg mitt erbjudande.
Calvin?
Ja.
Ja?
Ja.
Jag duschar i mitt labb, så knacka innan du kliver in.
Var bara lugn, jag kommer knacka.
Det finns regler, miss Zott. När ni inte följer dem, faller det på mig.
Har ni någon aning om vilket bakslag jag fick
när ni lämnade tävlingen halvvägs igenom?
Jag lider med er, miss Frask, men jag fokuserar hellre på min förfrågan.
Det är en dålig idé.
Behöver ni labbtekniker finns det gott om killar att välja mellan.
- Oj, det här är könsdiskriminering. - Vad betyder det ens?
Miss Frask, jag tog inte lätt på det här beslutet.
Hans intentioner är yrkesmässiga.
Raring, yrkesmässiga relationer mellan en man och en kvinna existerar inte.
Jag trodde inte du var så fånig.
Det finns skäl till att han vill ha dig, och det lär inte vara ditt cv.
Hur många kvinnliga kemister kan ni räkna upp, förutom madam Curie?
- Hon är inte behörig. - Jag kom inte hit för att be om lov.
Jag kom för att se till att ansökan var korrekt ifylld.
Evans, ni går omkring här som om ni äger stället, vilket är okej.
Så länge det bringar in Remsenanslagen.
Men så fort pengarna sinar, åker ni ut.
Vi är kolleger. Varken mer eller mindre.
Nej. Du är hans labbtekniker.
Och jag har sett det förr. Män är män. Han kommer att ändra sig. Vad händer då?
- Gick allt bra med miss Frask? - Klappat och klart. Och Donatti?
Plättlätt.
Jag föredrar öppen dörr.
Okej, visst.
Jag organiserade din utrustning så som en vettig person skulle föredra
och sopade upp kexsmulorna.
Inte för att jag är kvinna, jag kan inte tänka mig värre substans i ett labb.
Underkläderna är ditt ansvar.
Flyttade du de graderade mätglasen?
Jag ansåg mittbordet vara samma avstånd för oss båda.
Hur kan du arbeta med så hög musik?
Det är bara så jag kan tänka. Flyttade du spatlarna?
Du har aldrig delat utrymme med någon, eller hur?
Jag gillar att ha det som jag vill.
Calvin, det är inte det att jag ogillar musik.
Jag tycker bara inte om den här musiken. Den är rörig.
Det är det jag gillar. Den hjälper mig tänka.
Man vet aldrig vad som kommer härnäst.
En trumpet? Här kommer trummorna. Det är spännande.
Oljud.
Eller så föredrar jag något annorlunda.
Förutsägbarhet. Formelstruktur.
Jag gillar hur ackorden rör sig, förändras, bygger på varandra,
som grundkomponenter till molekyler.
Vad?
Du är sen. Jag har redan påbörjat första försöket.
Jag tänkte att vi kunde alternera varannan dag.
Kompromissa.
Vad har vi här?
- Zotts residens. - Hej. Det är Calvin.
Calvin Evans. Din labbpartner.
Calvin, klockan är nästan 20:00.
Ja. Jag kan bara inte sluta tänka på det sista du sa
om grundstrukturerna hos pyrimidiner och puriner,
och det ledde mig till något jag redan förkastat.
Oberoende nukleiner?
Ja.
Vänta. Låt mig ta mitt block.
Jag gjorde faktiskt en anteckning tidigare
om Mieschers teori om den höga fosforhalten i...
Vänta lite.
- Fan också. - Elizabeth?
Fan. Jag måste lägga på.
- Vad hände? - Jag brände min middag.
Jösses. Jag trodde det var något allvarligt.
Det är allvarligt. Jag bränner inte saker.
Allvarligt? Aldrig? Har du aldrig bränt något?
Nej. Jag koncentrerade mig inte.
Ibland kan misstag vara något positivt.
De kan leda till oväntade saker.
Jag måste sluta. Godnatt.
Okej.
Jösses.
Så där ja.
Jag fick en uppenbarelse när jag sprang.
Är du snäll och öppnar dörren?
- Du inspirerade mig. - Calvin.
- Som du sa. Ockhams rakkniv. - Calvin.
Tänk om nukleära syror kan koda in långt mer komplexa molekyler?
- Som exempelvis... - Calvin, dörren!
Elizabeth.
Elizabeth. Är allt som det ska? Gjorde jag något fel?
Det här var ett misstag.
Jag förstår inte.
Maillardreaktionen brynte hastigt köttet innan det placerades i ugnen.
Låt se frukterna av vårt arbete.
Herregud.
- Walter, ska vi gå till reklam? - Nej. Jag vet inte.
Detta var inte det väntade resultatet.
Inom vetenskapen försöker man kontrollera alla variabler av ens experiment.
Temperaturen i ens labb, antalet kontaminationer,
den korrekta kalibreringen för all utrustning.
Ibland kan man inte lita på en formel.
Ibland kan man inte kontrollera alla variabler.
Ibland...
Många gånger...
...blir det bara en enda soppa.
Ibland bränner man lasagnen.
Då får det bli rester ikväll.
Barn, duka bordet. Er mor behöver lite egentid.
VI BEKLAGAR! VI HAR TEKNISKA SVÅRIGHETER
Undertexter: Victoria Heaps