Вона приїхала.
СЛУЖБОВИЙ ВХІД
Дами, мені дуже жаль. На сьогодні глядацька зала повна.
Приходьте завтра.
- Форма для випічки? - Ліва краще тримає тепло.
Дві хвилини до ефіру. Іди сідай.
Ти знайшов хлорид натрію?
- Авжеж. -«Рома» чи «Сан Марцано»?
«Рома». Дякую, Джеймс.
Ти так і не відповіла
про спонсорство від «Престо». Я знаю твоє ставлення до...
Волтере, я почну з цього випуск.
Справді? Це не пусті слова?
Ох, святий Боже. Дякую.
Банки на столі.
Не забувай іноді всміхатися. Бажаю вдалого випуску. Бувай.
- Яку сіль вона хотіла? - Нейодовану. Я взяв кошерну.
Усе повинно бути ідеально. Етикетками до камери.
Усе є в картках-підказках.
- Не переживай. - Вона все знає.
Вітаю, дами. Передача скоро почнеться.
Широкі усмішки. Енергія. Щастя.
Енергія. Широкі усмішки. У всіх.
І... мотор.
Прямий ефір через п'ять, чотири, три...
Вітаю вас, глядачі.
Я Елізабет Зотт, а це – «Вечеря о шостій».
Бачите?
Супи від «Престо». Готуються швидко, в темпі престо.
- Це я придумав. - Вони заощаджують час.
Усе завдяки хімії. Тільки не тій, що корисна.
Буде справжній сюрприз.
Годуйте цим супом близьких, і вони повмирають,
заощадивши вам чимало часу:
годувати їх більше не доведеться.
Сьогодні ми готуємо лазанью, яку всі так люблять,
але спробуємо нову версію.
Дбати про рідних непросто.
Дуже.
А якщо хтось це заперечує, то лише тому,
що не готує щодня вечерю на п'ятьох.
Тому приготуймо щось ситне. Приготуймо щось апетитне.
Приготуймо таку страву, щоб наші рідні жили,
а її вистачило на цілий тиждень.
Ну що, починаємо?
НА ОСНОВІ КНИЖКИ БОННІ ҐАРМУС
УРОКИ ХІМІЇ
СІМ РОКІВ ТОМУ
МІС ГАСТІНҐЗ ВИСУВАЙТЕ НАЙКРАЩИХ!
Міс Зотт.
Доброго ранку, міс Фраск.
Ви ж запишетеся на конкурс краси «Міс Гастінґз»?
Ваша лабораторія і досі без секретарки,
а хтось же має брати участь.
Я не секретарка.
Ну, лаборантки теж можуть брати участь.
Жінки на всіх допоміжних посадах.
Дякую, але мені не цікаві конкурси краси.
А що цікаве?
Ну, недавно мене полонили архебактерії:
у них клітинні мембрани складаються з фосфоліпідів з ефірними зв'язками,
а в бактерій – з естерними зв'язками.
Ще я люблю готувати.
Дайте знати, якщо передумаєте.
Не передумаю. Дякую.
А тепер вибачте,
мені багато прибирати перед приходом хіміків.
Я запишу, що ви у нас – «можливо».
Не заважайте!
Д-ре Еванс. Це д-р Донатті.
Хвилинку.
На вас нема одягу.
А є культури, де вважалося б, що його забагато.
Ви знов пропустили щомісячну нараду.
Бо я занурений у роботу.
Усі з нетерпінням чекають ваших результатів.
Усім доведеться чекати далі.
Ви ж будете готові подати заявку
на грант від фонду Ремсена?
Без цих грантів ми й за світло не зможемо платити.
Є кілька кабінетів, де краще б його й не вмикати.
А тепер прошу вас і вашу ногу не заважати мені.
Ви ж розумієте, що я – ваш начальник?
То звільніть мене.
НЕ ЗАХОДИТИ
НЕ ЧЕКАТИ ПІД ДВЕРИМА
Сонечко, прибереш тут?
І принеси мензурки, які я просив.
О, і ще, красунечко. Як прибереш,
зроби мені ще чашку кави.
Доведеться почекати. Ви можете й у кафетерій сходити.
Але ж там не варять каву в мензурці.
- Зотт? - Так, д-ре Пауерс.
Я повторив уже тричі. Що я пропустив?
Ви не отримуєте конверсії карбонільної групи в імінну групу.
Так, я просто...
Ви забули кислотний каталізатор.
Дякую. Тепер зрозумів.
Джентльмени, як вам ця маячня?
Не розумію.
Що в Евансі такого, чого не маємо ми?
Він нобелівський фаворит.
КАВА
«Нобель» переоцінений.
Тут написано, що «Келвін Еванс – це Річард Фейнмен у хімії».
Це не дає йому права гребти все, що ми маємо.
Скільки одній людині треба рибози?
Хай Еванс начувається,
бо в цьому році на його грант націлився наш юний Боривіц.
Удачі, друже.
Схоже, ти передер усе з дослідження Воклена.
- Я від нього відштовхуюся. - Віддає шану.
Здобуткам 1806 року.
Богом клянуся, в тебе вищі шанси виграти
конкурс «Міс Гастінґз».
- Ну все. - Звісно, якщо
- Зотт не братиме участі. А, хлопці? - А що, сонечко?
Я щось не те сказав?
ГРАНТ ФОНДУ РЕМСЕНА ЗАЯВКА
МІСТЕР – ПОСАДА
АДРЕСА УСТАНОВИ ДОМАШНЯ АДРЕСА
МІС ЕЛІЗА...
- Я кажу Роберту... - Френ так його кличе.
Я кажу д-ру Донатті:
«Конкурс повинен бути витончений, піднесений. Йому потрібен шик».
Йому потрібен безплатний бар.
- Я ж не чарівниця. - Ще й яка.
А знаєш? Може, й чарівниця.
Тому що уявіть собі: він погодився
на категорію вечірніх суконь
перед показом талантів і виходом у купальниках. І на грошовий приз.
Кожен день. Д-р Еванс і пакетик горішків.
Як можна тільки цим і харчуватися?
Він ще й бігає.
Куди бігає?
Просто бігає, щоб бігти. Він дуже неординарний.
І ніколи ні з ким не говорить.
Донатті казав, щоб понаднормово не працювали. Ходімо, бо мені влетить.
- Я слідом за тобою. - Добре.
ХІМІЧНА ЛАБОРАТОРІЯ
Чорт.
ВЛАСНІСТЬ Д-РА КЕЛВІНА ЕВАНСА
Міс Зотт, я курую роботу понад сотні найкращих хіміків у країні,
а вони займаються новаторськими дослідженнями.
У цих дослідженнях вони використовують обладнання, що коштує тисячі доларів.
Тому, коли я чую, що лаборантка використовує наше обладнання
у неробочий час, без належного нагляду, мене це тривожить.
Сер, я можу пояснити. Я отримала диплом магістра хімії в Каліфорнійському.
Там я вивчала клітинний метаболізм нуклеїнових кислот.
І при всьому цьому я працювала в неробочий час, не під час зміни,
і проводила власні експерименти з абіогенезу.
Я синтезую нуклеїнові кислоти й нуклеотиди з простих малих молекул.
Моє дослідження дуже перспективне, я хочу подати його на грант Ремсена.
Міс, навіть не кажучи про те, що ви користуєтеся обладнанням
без належного нагляду хіміка...
Я сама хімік.
Наші хіміки мають докторські ступені.
Я б ніколи не зміг подати від нашого інституту роботу лаборантки,
яка з гордістю розмахує своїм дипломом Каліфорнійського університету.
- Я була найкраща в групі... - Міс Зотт...
...і робота все скаже за себе.
Але ж ви недостатньо розумна.
Міс Зотт, я не договорив.
Я чув, що ви не берете участь
у конкурсі «Міс Гастінґз».
Я не знала, що це обов'язково.
Не обов'язково.
Але це складова нашого культурного життя.
Рекомендую знайти в собі
трохи справжнього духу Гастінґза,
якщо хочете й далі тут працювати.
Тепер можете йти.
І всміхайтесь іноді – це ж не важко.
Міс Зотт.
Я вже знаю, що ви будете на конкурсі.
- Як ви... - Я дуже рада, що ви передумали.
Не знаю, чи ви чули,
але в цьому році буде категорія вечірніх суконь.
І ще: бікіні – не обов'язкова вимога.
Можна в суцільному купальнику, якщо так почуваєтесь упевненіше.
Можна вас зараз сфотографувати?
Усміхайтеся.
Ось і вона. Крадійка.
Даруйте, що?
Я пройшовся по всіх кафедрах, опитав десятки хіміків...
зокрема й хіміків з цієї лабораторії.
І вони сказали, що ви, міс Зотт, – відома порушниця усталених порядків.
Та найважливіше, мабуть,
що ваша пиха не поступається самовпевненості.
А ви чуєте себе самого?
То ви не заперечуєте?
Та й навіщо взагалі секретарці рибоза?
Продати на чорному ринку?
- Я хімік. - На додачу ще й брехуха.
О, так. Бо ж на чорному ринку такий високий попит на моносахарид!
Це дуже розчаровує! Дуже... Я розчарований.
Перше: вчора відімкнули мою лабораторію,
тому хай хтось поговорить із завгоспом, щоб у дверях замінили замок.
Друге: я розрахував вартість украденої рибози,
і наголошую, що її не буде вирахувано з мого бюджету.
Три: хай простерилізують мою підлогу.
У лабораторії без мого дозволу була принаймні одна людина.
А в мене стільки алергій, що я не можу допустити ризику забруднення. Ясно?
Я все владнаю, д-ре Еванс.
І останнє: я хочу, щоб секретарку, яка це зробила, покарали.
Я її звільню.
Ну, вистачить офіційної догани.
Якщо чесно, мене збентежило, що це зробила моя секретарка.
Кажете, в лабораторії амінокислот?
Значить, Мері Енн Роджерс.
Ні-ні.
Її звати Елізабет Зотт.
Вона не секретарка. Вона лаборант.
Мала б думати головою. Вона ж усе-таки магістр.
- Магістр? З якої спеціальності? - З хімії.
Ви прийдете на цьогорічний конкурс краси?
Це б дуже підняло бойових дух усім співробітникам.
ЕЛІЗАБЕТ ЗОТТ «МІС АМІНОКИСЛОТА»
«МІС ГАСТІНҐЗ» – ЩОРІЧНИЙ КОНКУРС КРАСИ СЕРЕД НАЙКРАЩИХ ДІВЧАТ
Еванс? Не очікував тебе тут побачити.
- Ага. - Усе одно, що побачити комету Галлея.
Ходімо вип'ємо з хлопцями.
Бо мені ніхто не повірить.
- Який трунок обереш? - Ціанід або афлатоксин.
Ну ти даєш.
Хлопці, привітайтеся з гостем.
- Чоловік, міф, легенда. - Ентоні Пауерс. Вітаю.
Фактично містер Ремсен власною персоною.
Над чим тепер працюєш?
Елізабет. Привіт. Ти прийшла.
Ходімо зі мною. Побудеш з нами, з конкурсантками.
- Ти гарна. - Дякую.
Я сьогодні цілий день чепурилася.
- Дівчата, Елізабет прийшла. - Привіт.
Я зараз. Шведські фрикадельки вже закінчуються.
Усім дуже смакують.
Френ чудово все організувала.
Дуже.
У тебе такий приємний парфум. Що це?
Ягоди смородини з квітковими нотами троянд.
А я люблю класику. «Шанель No5».
Елізабет, а в тебе який парфум?
Я ними не користуюся. У лабораторії нюх попереджає про можливу небезпеку.
А мій нюх уже неідеальний після випадку з хлоридною кислотою
на останньому курсі.
Тоді я спалила майже всі цилії в носі,
але, на щастя, з часом вони відновилися.
Тому більше я так не ризикую.
Прийшов Келвін Еванс.
Ти ж за ним сохнеш?
Розумний, заможний, знаменитий. Що може не подобатися?
А ти з ним поговори.
Ну, ще два коктейлі, і я попрошу його проголосувати за мене.
Вибачте.
Я тут постою з тобою.
Добре.
Не давай іншим хімікам глузувати з себе.
Та це вони по-дружньому.
Так поводяться примати.
Прошу всіх зайняти свої місця. Сідайте, будь ласка.
Конкурсантки, пройдіть, будь ласка, за лаштунки.
Дякую.
Вітаю. Я Френ Фраск...
- Міс Зотт, я хотів... - ...в.о. керівника відділу кадрів.
Надзвичайно рада вітати вас
на восьмому щорічному конкурсі краси «Міс Гастінґз».
Сьогодні якійсь дівчині пощастить, і вона забере додому корону,
яку надівала тогорічна переможниця Коллін Мерфі.
Так. Так, вона надзвичайна. І грошовий приз – 25$.
Дякую, Коллін.
У цьому році я теж беру участь у конкурсі.
Та за мене необов'язково голосувати.
Хіба що ви хочете, щоб вам погодили відпустку.
Жартую.
Більше не зволікатиму і представлю сьогоднішнього ведучого –
доктор Річард Прайс.
Дякую. Дякую, міс Фраск.
Чудово. Який вечір. Сьогодні в нас багато глядачів.
Ну що ж. Чекайте.
Перш ніж я почну, маю коротеньке питання від керівництва.
Якщо H2O – це формула води, то яка формула льоду?
Н2О в кубі.
У кубі.
- Усі зрозуміли? - Кубики льоду.
Що ж. Друзі, починаємо конкурс.
Будь ласка, не забувайте, що дівчата дуже-дуже старалися.
Тому я прошу всіх брати приклад з протона й бути на позитиві.
Отже, леді та джентльмени, мить, якої ми всі чекали.
Вихід учасниць «Міс Гастінґз» – 1951.
Ось і вони. Прекрасно.
Правда ж, вони чарівні? Дивіться.
Міс Синтетика, що б ви приготували майбутньому чоловікові на десерт?
Ну, я почала б з двох кульок ванільного морозива,
які густо полила б шоколадним сиропом.
Голосуйте за мене, якщо хочете почути, як я додаю збиті вершки.
Он як.
Міс Зотт, де ви мрієте провести медовий місяць?
Я не збираюся виходити заміж.
Ну... Так, ясно. А якби вийшли?
Я не вийду.
Ясно. Ну, це була міс Зотт. Міс Зотт.
Я весь час про тебе думаю.
- Леді та джентльмени. Тепер... - Любий.
Ти прийшла.
У Керол впала температура, і я
- вирішила скласти тобі компанію. - ...міс Френ Фраск.
10 000 чоловіків з Гарварду Сьогодні бажають перемоги...
Знаєш, Зотт, сексуальність була б не зайва.
Ти ганьбиш команду «Амінокислот».
От глянь на Дженні.
Який чудовий костюм.
Дякую. Моя лабораторія дала 10$, щоб я оголилася для показу талантів.
Хитро.
...з Гарварду сьогодні перемогли
Ого! Ну, як вам?
Френ Фраск, леді та джентльмени.
Дякую, міс Фраск. Прекрасний виступ. Нічого собі.
- Гідроген... - Ненсі Донатті.
...і вуглець були на побаченні,
і воно було чудове.
Я про вас дуже багато чула.
Місіс Донатті, у вашому парфумі є бензальдегід?
Що? Я не знаю.
Він з Парижа.
О боже. У мене алергія.
...талант Елізабет Зотт, Міс Амінокислоти!
О господи.
Д-р Еванс?
О ні. Ні. Мені треба додому.
У такому стані вам не можна за кермо.
Я не воджу машину. Усього 11 кілометрів. Я дійду пішки.
Ясно. Я вас відвезу.
- Ви ж мене зневажаєте. - Ох, господи боже.
Отак. Усе добре.
Вибачте. Вибачте.
Перестаньте вибачатися.
Ви нічого не вдієте. Голосова щілина змикається.
М'язи живота напружуються, збільшуючи тиск.
Пілоричний сфінктер звужується.
- Єдиний вихід – нагору. - Ні. Вибачте,
що я назвав вас секретаркою.
У посаді секретарки нема нічого поганого.
Авжеж, нема. Але робити таке припущення...
було неправильно й по-дурному, і я... О боже.
Я заведу вас у будинок.
Святий боже.
У вас усі шафки порожні.
Так, я іноді забуваю їсти.
У вас одна виделка.
Я не приймаю гостей.
Ну, сталося диво дивне: я знайшла чайник.
Слухайте, я хочу ще раз вибачитися за ту розмову.
- Я був... - Я не приймаю вибачення.
Я б хотіла, але не розумію, за що ви вибачаєтеся.
Тому весь цей процес позбавлений сенсу.
Так, я взяла у вас трохи рибози.
При цьому я взяла трохи з цілком достатніх запасів.
Але ж ви маєте всі необхідні ресурси
і пильну увагу всієї наукової спільноти.
І ви цього не цінуєте.
Ви точно розумний, раз у вас сила-силенна здобутків.
Але ви поводитесь, як параноїк, невдячна, вразлива людина.
І моя відповідь на те, що ви казали раніше – я вас не зневажаю. Просто...
Ви мені не подобаєтеся.
Дякую.
У мене для вас щось є.
Я тільки через це прийшов сьогодні на конкурс.
Принести мені рибозу?
Ви маєте ступінь магістра хімії.
Так.
Ви не хотіли писати докторську?
Ситуація була складна.
Мені жаль, що ви не дійшли до кінця конкурсу.
О, ні. Мені не жаль.
А як же грошовий приз?
Криваві гроші.
Можна у вас щось спитати?
Не обіцятиму, що дам відповідь.
Який талант ви планували показати на конкурсі?
Я хотіла покласти помідор у миску з окропом.
Як ви знаєте, від високої температури молекули пришвидшуються.
М'якуш помідора розширюється на шкірці.
Потім я опускаю його в холодну воду приблизно на хвилину,
і шкірка легко знімається.
Ви б перемогли.
На добраніч, д-ре Еванс.
Обережно, машини!
Д-ре Еванс!
- Доброго ранку. - Доброго ранку.
Угадайте мій улюблений колір.
Твій улюблений колір? Важко.
Дай подумаю. Не знаю. Аквамариновий?
Такого кольору нема.
Ну, кольори феноменологічні.
Ліндо, іди домалюй, будь ласка.
Вітаю, Гарріет.
Доброго ранку, друже.
Які ж безсоромні.
Знов далекі родичі шукають втрачені гроші?
І нащо я друкувався на обкладинці «Scientific American»?
От знову.
Раз на кілька тижнів та сама жінка клянеться, що вона – моя мати.
Якби була жива твоя справжня мама, то пишалася б, що ти – в тому журналі.
Що це таке?
Подовжують шосе 10 з центру міста й до Санта-Моніки.
НІЯКОГО АСФАЛЬТУ
Проїдуться котками прямо через наш двір.
Але ж тут живуть люди.
Питання в тому, які люди.
Перестань. Ти неправильно малюєш.
Ліндо, доню, нічого страшного. Хай він грається.
Зможеш посидіти з ними у вівторок? У мене засідання комітету.
- Авжеж. - Дякую.
Міс Зотт, можна вас на пару слів?
Можете не зачиняти дверей?
Ваша витівка на конкурсі зробила дурнів з усіх на кафедрі амінокислот.
Я ваш керівник, і ваша поведінка псує мою репутацію.
Я не так керую своєю кафедрою. І очікую кращого ставлення.
Ще один такий раз стане останнім.
Можна сісти з вами?
Можна.
Це ви зготували?
Скуштуєте трохи? Мабуть, ви цілий день не їли.
Ні-ні. У мене є пакетик солоних крекерів у столі.
Мабуть, у вас часто запори.
Дякую.
Ого. Це...
Ніколи не їв... Ідеально.
Вона не ідеальна, але в неї є потенціал.
Це моя 78-а спроба.
Зараз я зосередилася на сирі.
На сирі?
Приблизно при 35°C твердий молочний жир у сирі плавиться,
і руйнуються зв'язки між білками казеїну. Але плавлення не поступове.
Ні?
Ні. Саме тому я експериментую з цитратом натрію.
Натрій частково заміщає кальцій,
через який білки тримаються міцніше. Тому, коли сир нагрівається...
Білки відділяються один від одного і діють як емульгатори,
посилюючи емульсію шляхом зв'язування води й жиру.
Точно.
То моя рибоза була вам потрібна для вдосконалення рецепта лазаньї?
Ні. Лазанья – це моя вечеря. А рибоза була потрібна для дослідження.
Організм людини на 99% – це вуглець,
водень, азот, кисень, кальцій, фосфор і ще трошки іонів.
Але як ми на Землі дійшли до такого рівня складності?
От ми сидимо тут, за столом, розмовляємо –
суп з атомів і малих молекул перетворився на те, що ми маємо зараз...
Ось що я намагаюся з'ясувати.
Абіогенез.
Він вам цікавий?
Такий, що я аж не сплю.
І я.
Я читала твої старі роботи, а що ти вивчаєш тепер?
Займаюся пошуковим дослідженням...
ідентифікації, виділення і класифікації природних ензимів.
Як... Як смачно пахне.
Це картопляне пюре?
Вибач.
Божечки.
Ні. Це якась маячня, бо тут...
тут не пояснюється, як ти замкнула цикл.
Так. Але якщо додати поліфосфорну кислоту,
вона створює фосфатні естери з високим вмістом моноестерів. Бачиш?
Це слушне зауваження.
Це ніби з розряду питання про курку та яйце,
але згадаймо про лезо Оккама.
Чи обрала б природа складнішу систему, щоб створити щось простіше?
Теорія про світ з ДНК?
Міс Зотт, мені потрібна чашечка вашої особливої кави,
щоб дожити до кінця дня.
Авжеж.
Я б уже просунулась у дослідженні,
якби не варила чудову каву для посередніх хіміків.
Ти на порозі важливого наукового відкриття.
- Поговори з Донатті. - Говорила. Він відмовив.
Нічого не розумію. Чому?
Дискримінація за статтю.
Що?
А ще політика, фаворитизм і загальна несправедливість.
Та більше дискримінація за статтю.
Не розумію. Як можна дискримінувати на підставі
чогось, що настільки не визначає розумові здібності, як стать?
Келвіне, скількох жінок-науковців ти можеш назвати?
Мадам Кюрі.
Отож. Думаєш, це просто випадковість?
Не знаю. До цієї миті я про це й не думав.
Авжеж. Ти й не мусив, бо твій потенціал бачать у повному обсязі.
Ось я й прийшла.
Хто хоче кави – підніміть руку.
Я тут думав.
Твоя робота з молекулярного синтезу доповнює моє дослідження ензимів.
Я можу сказати Донатті, щоб дозволив тобі працювати на мене,
і ти повністю зосередишся на своєму дослідженні.
Донатті нізащо не дасть мені посаду хіміка. Лише лаборанта.
Офіційно. Але це буде незалежне дослідження, реальна хімія.
У тебе буде повна свобода.
Але для всіх інших я буду лаборантом.
Авжеж, в ідеальному світі тобі б не знадобилася нічия допомога.
Але ж ти сама дуже доступно пояснила,
що ти працюєш у наскрізь несправедливій системі.
І поводитися так, ніби вона справедлива...
Може, поясниш, який узагалі в цьому сенс?
Я буду ставитися до тебе як до рівної.
Ти ж одна з найрозумніших у цій лабораторії.
Келвіне, неважливо, працюю я з тобою чи на тебе.
Усі вважатимуть роботу твоєю. Мене не сприймуть як ученого.
Опублікуєш роботу як керівник – сприймуть.
Ти що, прийшов у піжамі?
Ні. Це мій костюм для бігу. Я бігаю на роботу й з роботи.
Що це значить? Що ти бігаєш.
Ну, бігаю. Це фізична активність.
Інших це дивує, але мені допомагає розслабитися.
Обдумай мою пропозицію.
Келвіне.
Так.
Так?
Так.
Я миюся в лабораторії,
тому стукай, перш ніж заходити.
Не сумнівайся, я стукатиму.
Є правила, міс Зотт. Коли ви не дотримуєтеся правил, я відповідаю.
Ви уявляєте, що я вислухала,
коли ви пішли на середині конкурсу?
Співчуваю, міс Фраск,
але чи не можна повернутися до мого прохання?
Це погана ідея.
Якщо вам потрібен лаборант, у нас вистачає здібних хлопців.
Ох, це дискримінація за статтю.
Я й не знаю, що це значить.
Міс Фраск, я підійшла до цього рішення серйозно.
Його наміри виключно професійні.
Люба моя, не буває ніяких професійних стосунків
між чоловіком і жінкою.
Не думала, що ви така дурненька.
Він не просто так у вас учепився, і навряд чи причина – ваше резюме.
Скільки ви можете назвати жінок-хіміків, крім мадам Кюрі?
- Вона не має кваліфікації. - Я прийшов до вас не по дозвіл.
Я прийшов, щоб ви правильно оформили всі документи.
Еванс, ви поводитеся так, ніби вам тут усе належить. І нехай.
Головне, щоб надходили кошти від фонду Ремсена.
Але без грошей і вас тут не буде.
Ми колеги. Не більше й не менше.
Ні, люба. Ви – його лаборантка.
Я таке вже бачила. Чоловіки – це чоловіки.
Він змінить свою думку. А потім що?
Змогла все владнати з міс Фраск?
Усе стандартно. А ти – з Донатті?
Як по маслу.
Я люблю, коли відчинено.
Авжеж, добре.
Я розставила наше обладнання так, щоб притомна людина могла розібратись,
і підмела крихти від крекерів.
Не тому, що я жінка,
а тому, що не уявляю гіршої речовини в хімічній лабораторії.
А білизна – твоя відповідальність.
Ти переставила мірні циліндри?
Центральний стіл якраз рівновіддалений.
Як ти працюєш, коли музика така гучна?
Тільки так я можу думати. Ти й шпателі переставила?
Ти ніколи ні з ким не ділив приміщення?
Я люблю, щоб усе було по-моєму.
Келвіне, я не проти музики.
Я просто не люблю такої музики. Вона перенасичена.
А мені саме це й подобається. Так мені легше думається.
Ніколи не знаєш, що буде далі.
Що це, труба? А тепер барабани. Це цікаво.
Шум.
Або я просто ціную інші речі.
Передбачуваність. Формульну структуру.
Мені подобається, як акорди рухаються, змінюються, доповнюють один одного,
як основні компоненти молекул.
Що?
Ти спізнився. Я вже почала перший дослід.
Я подумав, що можна щодня слухати по черзі.
Це буде компроміс.
Що тут у нас?
- Квартира Зотт. - Привіт. Це Келвін.
Келвін Еванс. Партнер по лабораторії.
Келвіне, уже майже 20:00.
Я просто не міг перестати думати про твою останню фразу
про основну структуру піримідинів і пуринів,
і вона привела мене до того, що я раніше вже відкинув.
Нуклеїнова незалежність?
Так.
Чекай. Я візьму записник.
До речі, я перед цим робила записи
по теорії Мішера про високий вміст фосфору в...
Зачекай.
- От чорт. - Елізабет?
Чорт. Я не можу зараз говорити.
- Що сталося? - У мене згоріла вечеря.
О боже. Я думав, щось серйозне.
Ну, це серйозно. У мене нічого ніколи не горить.
Справді? Ніколи? У тебе ніколи нічого не горіло?
Ні. Я була незосереджена.
Ну, іноді помилки – це добре.
Вони можуть привести нас до чогось неочікуваного.
Мушу йти. Бувай.
Що ж.
Ох.
Точно.
Я мав прозріння на пробіжці.
Можеш відчинити двері?
- Це все ти. - Келвіне.
- Як ти й казала. Лезо Оккама. - Келвіне.
Що як нуклеїнові кислоти можуть кодувати набагато складніші молекули?
- Наприклад... - Келвіне, я ж прошу не зачиняти!
Елізабет.
Елізабет. Що сталося? Я щось не те зробив?
Це була помилка.
Не розумію.
Реакція Маяра підрум'янила м'ясо, перш ніж ми поставили його в духовку.
Тепер гляньмо на плоди нашої праці.
О боже.
- Волтере, може, ввімкнемо рекламу? - Ні. Не знаю. Ні.
Не такого результату я добивалася.
У науці ти намагаєшся контролювати кожну змінну у своєму експерименті.
Температуру в лабораторії, кількість забруднювачів,
правильне калібрування кожної одиниці обладнання.
Але іноді не можна розраховувати на формулу.
Іноді неможливо контролювати кожну змінну.
Іноді...
Дуже часто...
отримуєш поганий результат.
Іноді лазанья у вас підгорятиме.
Мабуть, сьогодні ми їмо вчорашнє.
Діти, накривайте на стіл. Мамі треба хвилинку побути на самоті.
ВИБАЧТЕ! ВИНИКЛИ ТЕХНІЧНІ ТРУДНОЩІ
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька