Panele Zot, prašom paaiškinti, kaip, pasak projekto,
ketinate gauti rentgeno difrakcijos vaizdus...
KU 1950 M. KVALIFIKACINIS DOKTORANTŪROS EGZAMINAS
...pirma nepavertusi baltymų sausa kristaline mineralų forma.
Dr. Džeimsas Bernalis ir dr. Dorotė Kroufut Hodžkin
išrado techniką, kuria rentgeno kristalografijoje
pepsino kristalai matomi pirminiame tirpale,
kuriame jie kristalizavosi.
Kristalinės formos baltymai labiausiai yra tirpūs
ląstelinėje aplinkoje, kurioje funkcionuoja.
Tai unikali proga užfiksuoti
ir didesnius baltymus, ir nukleorūgštis.
Paaiškinčiau daugiau.
Maniau, kad rasiu tave čia. Nuolat dirbi.
Vargiai. Tik vis seku laikrodį.
Ką jie sakė? Viską papasakokite.
Dar anksti žinoti, bet atėmei jiems žadą, vaikeli.
Tikrai? Negaliu patikėti.
- Kaip ir sakiau, dar neoficialu. - Kas stabdo?
Majersas. Jis senamadiškas.
Matėt miną, kai atsikirtau dėl rentgeno kristalografijos?
Jis tikrai manė, kad sukirto mane.
Viena geriausių akimirkų mano mokslinėje karjeroje.
Dr. Beitsai, aš...
O Dieve, ne. Viskas gerai. Mudu čia vieni.
Ne...
Aš nejaučiu jums to paties, dr. Beitsai.
Nevaidink kvailelės, Elizabete. Abu žinom, nesi kvaila.
Man reikia...
- Ne čia. Man reikia... - Tik palauk...
Gali nesimuistyt? Ramiai.
- Ramiai. Tiesiog nejudėk. - Baikit!
Prašau!
Dieve! Prakeikimas.
Sušikta kale!
Jums labai pasisekė.
Dr. Beitsas nepateiks jums kaltinimų dėl užpuolimo sunkinančiomis aplinkybėmis.
Tačiau skyrius reikalauja oficialaus pasisakymo, išreiškiant gailestį,
kad galėtumėte toliau kandidatuoti į doktorantūrą.
Jie nori, kad atsiprašyčiau?
Panele Zot, įvykus tokiems nesusipratimams,
antras šansas retai suteikiamas.
Tai paprastas visiems tinkamas sprendimas.
Nebent, žinoma, nebenorite kandidatuoti į doktorantūrą.
Bet jau vykdau eksperimentus. Po kelių mėnesių galėčiau publikuoti.
Jūs pieštuku padūrėte etatinį profesorių.
Apgailestaukite dėl savo poelgių
ir mes apsimesim, kad šios nemalonios situacijos niekad nebuvo.
Dabar, kai pagalvoju, gailiuosi.
Gerai.
Kad neturėjau daugiau pieštukų.
PAREMTA BONĖS GARMES KNYGA
Norėčiau kuo greičiau grįžt į senąją darbo vietą.
Nemanau, kad suprantu.
Nebenoriu dirbti su Kalvinu Evansu.
Galiu paklaust kodėl?
Nieko gero iš to nebus.
Labai apgailestauju, bet, deja, mano rankos surištos.
Dėl Dievo, Frene. Ką padaryt?
Užpildyt formą? Sudalyvaut pokalby dėl išėjimo?
Įveiksiu bet kokias biurokratines nesąmones.
O tu riešutėlis.
Dabar tau net dr. Kalvinas Evansas neįtinka?
- Atsiprašau? - Nuo pirmos dienos čia
elgeisi tarsi būtum geresnė už mus visus.
Žygiavai koridoriais
užrietus tobulą nosytę tarsi būtum išradus peniciliną.
- Jį ne išrado, o atrad... - Tik nereikia.
Manęs nemokys žmogus be nuovokos.
- Kaip suprasti? - Sakiau,
kad su dr. Evansu bus sudėtinga, bet neklausei manęs.
Nes aš kvaila paviršutiniška moteris, tiesa?
Ko galėčiau išmokyti nuostabią laborantę kaip tu?
- Aš chemikė. - Tu snobė, štai kas tu.
Tu per gera dalyvaut „Mis Heistingse“,
nesvarbu, kiek laiko ir pastangų
- prireikė... - Aš dalyvavau!
Neįspėjusi išėjai jam nesibaigus.
Kita mergina galėjo užimt tą vietą.
Kam rūpi grožio konkursas?
Man! Mano darbas rūpintis.
Daug kas sutiktų, kad tai svarbesnis darbas,
nei praskėst kojas
prestižiškiausiam įmonės mokslininkui.
Tai visiška netiesa.
Žinai, dr. Evansas nėra itin populiarus,
bet jis velniškai geras mokslininkas.
O tu nei tai, nei tai.
Negali iš pykčio verst manęs dirbt su juo. Aš pakalbėsiu su dr. Donačiu.
Pirmyn.
Jis pasakys, kad tave jau pakeitė aminų rūgščių laboratorijoje.
Protingas jaunuolis iš Harvardo. Tiesą sakant, dr. Donatis jį rekomendavo.
Ne aš kalta, kad kaip pasiklojai, taip išmiegosi.
NEITI - NEPIKTNAUDŽIAUTI DR. KELVINO EVANSO NUOSAVYBĖ
Labas.
Sveiki.
Galim pasikalbėt?
Gal malonėtumėte nueiti į kitą patalpos pusę? Šita mano.
Sudariau naują sistemą, kuria pasieksime maksimalų produktyvumą,
tuo pačiu gerbdami vienas kito erdvę.
Čia bus jūsų laboratorijos pusė, čia - mano.
Aišku, patalpa nėra visiškai simetriška,
skyriau sau 11 kv. cm mažesnę dalį.
Manau, tai logiška atsižvelgiant į mūsų kūnų masių skirtumus.
Elizabete, nesuprantu. Ką tokio blogo padariau?
Tiesiog šitaip aiškiau.
Čia dėl higienos? Nes daugiau neberasi jokių apatinių.
Prižadu laboratorijoje nebevalgyti krekerių.
Kad ir kas nutiko, tikrai galiu pasitaisyt.
Dr. Evansai, aš užsiėmusi.
Galėtume atidėti šį pokalbį?
Žinoma.
Gal man...
Gal man išeiti?
Paliksiu tave vieną.
Gerai.
24 VAL. - 36 VAL. 48 VAL. - 60 VAL.
Neėsk to! Susirgsi.
Palauk čia. Tuoj grįšiu.
Ir man malonu susipažint.
Na, sėkmės tau.
Pasiruošę išgauti braškės DNR?
Pirmyn.
- Viskas? - Sveiki.
„Viskas?“
Jūs matote gyvybės instrukcijas.
Panašu į snarglį.
O vargeli.
Galim pažiūrėt televizorių?
Ačiū, kad pažiūrėjai juos.
Stengiausi.
Kalifornijos greitkelių komisija atsiuntė ekspertus,
nepaisydama mūsų peticijos.
O gal kaip tik dėl jos.
Jie atliko matavimus prie bažnyčios. Gali patikėt?
Kaip baisu.
Ar galiu kaip nors padėt?
Tiesą sakant, taip.
Miesto taryba rengia susirinkimą mėnesio pabaigoje.
Adamso-Vašingtono komitetas pristatys mūsų argumentus prieš greitkelį.
Manau, padarytum įtaką, jei ateitum ir išreikštum savo paramą mums.
Mielai, bet aš neišmanau apie miestų plėtrą.
Tau ir nereikia. Aš išmanau.
Man reikia, kad, kai sakysiu, jog čia yra bendruomenės problema,
toks žmogus kaip tu būtų mūsų pusėje ir palaikytų mano žodžius.
Dalyvausiu. Gali pasikliauti manimi.
Ačiū.
Tau viskas gerai?
Aha.
ATSIPRAŠAU. KAD IR KĄ PADARIAU, ATSIPRAŠAU. - KALVINAS
Jo nėra pastate.
Palikite mus vienus.
Jau trečiąkart iš eilės turėjau atšaukti golfo žaidimą, kad sėdėčiau salėje
laukdamas vaiduoklio.
- Pone, aš... - Kalvinas Evansas - žvaigždė.
Heistingsui žvaigždžių reikia.
Mums reikia apdovanojimų ir subsidijų.
Žvaigždžių išmesti negalima.
Tu nesi žvaigždė, Robertai.
Tu - vadovas.
Vadovus išmesti galima.
Tad baikim tuos apsimestinius kassavaitinius posėdžius
šioje nepaprastai slegiančioje salėje ir nustatykime terminą.
Turi laiko iki vasario 1 d., kad atvestum mums čia Evansą
ir jis pristatytų savo projektą Remsenui.
Pavėluok bent dieną ir lėksi iš darbo.
Nerūstauk, Robertai. Aš irgi vadovas.
Tik svarbesnis.
Kur Evansas?
Nenutuokiu.
Tu jam rūpi, tiesa?
Reikėtų klausti jo paties.
Prasidės atleidimai.
Jei metų pradžioje jis negaus Remseno subsidijos,
turėsiu atleisti žmonių.
Pavyzdžiui, laborantus.
Sekretores. Visos padėjėjos moterys bus atleistos pirmos.
Vyrai turi išlaikyti savo šeimas.
Kai dirbi tokį darbą kaip aš,
turi apsvarstyti tokius dalykus.
Dr. Donati, čia grasinimas?
Atleisdamas jas pasakysiu joms tiesą.
Kad tai moters, kuri trukdė Kalvinui Evansui, kaltė.
Kalvinai?
Kalvinai.
- Ką? - Vakar į laboratoriją užsuko Donatis.
Tai kas?
Jis atleis žmonių, jei nelaimėsi Remsono.
Dar daugiau spaudimo.
Nuostabu.
Žinai, ką veikiau dvejus metus po to, kai laimėjau Remseną?
Ar žinai?
Nieko.
Kasdien einu į laboratoriją ir užtrenkiu duris, kad niekas nematytų,
jog nė velnio nieko nepadariau.
Nebeturiu idėjų.
O tada sutikau tave,
tu jų turėjai tiek daug.
Atrodė, kad vėl galiu kvėpuoti.
Mes kai ką kūrėm.
Ir paskui tu tiesiog...
Nieko man nepaaiškinai. Tu tiesiog...
Nenorėjau tavęs įskaudinti.
Tiesiog apie kai kuriuos dalykus man sunku kalbėti. Aš...
Man reikia atvirų durų, kad žinočiau, jog yra išėjimas.
Gerai.
Jei tau to reikia, galiu nedaryt durų.
Pasiilgau darbo su tavimi.
Ir aš pasiilgau.
Tiesiog...
sunku tikėti, kad ši partnerystė nepašlis.
Gali pašlyti.
Nesu garantuotas, kaip bus.
Gerai.
Pasimatysim pirmadienį.
Elizabete. Koks tavo šuns vardas?
Šešios Trisdešimt.
Nuostabus vardas. Įtariu, įkvėpė anglis ir cinkas?
Ne. Įkvėpė laikas, kuriuo mane pažadina rytais. Tiksliai kaip laikrodukas.
Galiu paklausti?
Klausti, ar gali klausti - neefektyvu, bet, taip.
Norėtum išmokti irkluoti?
Tuo daiktu? Ne, ačiū.
Ne, turiu omeny vandeny.
Tai ramina, gražūs vaizdai. Čia tai efektyvumas.
Niekas nėra taip tiksliai apskaičiuota ir taip moksliška, kaip irklavimas.
Net menkiausias galvos kryptelėjimas pakreipia valtį.
Man būtų sunku rasti ką nors
tinkamesnį už tave šiam sportui.
Ir taip tobulintume komandinį darbą.
Nepamiršk įkvėpti ir atsipalaiduoti.
Kantrybės su judamąja sėdyne, gerai?
- Tu skubi. - Skubu?
Ką? Sakei, kad aš per lėta.
- Mažiau galvok. - Neįmanoma.
Leisk irklams panirti.
- Tau puikiai sekasi. - Kalvinai Evansai,
- aš visiškai beviltiška... - Ne!
Elizabete!
Sakė „ramina“. Sakė „gražūs vaizdai“.
Kodėl nesakei, kad nemoki plaukt?
Sakei, kad būsim valtyje.
Valtyje nereikia plaukti pačiam, bent jau taip maniau.
Dažniausiai taip.
Ačiū, kad neleidai man mirti.
- Kad narsiai išgelbėjau gyvybę? - Ak prašyčiau. Neperlenk lazdos.
Išties gražūs vaizdai. Su tuo sutinku.
Elizabete, manau, kad turime problemą.
Nemanau, kad yra kokia išeitis.
Aš imu puoselėti tau jausmus.
Gilius jausmus.
Tai nesąžininga tavo kaip mokslininkės atžvilgiu.
Nusipelnei, kad su tavimi būtų elgiamasi profesionaliai ir pagarbiai.
Tad galbūt buvai teisi.
Gal geriausia mums dirbti atskirai.
Tuomet nebūsiu veikiamas tavo feromonų ir...
Teisingai.
Kas dabar?
Dirbam toliau.
Bet mes tai pakartosime, taip? Bučinį?
Taip. Tokia rizika išlieka.
Kaip matote,
mūsų siūlomas kelias yra efektyviausias,
pakeliui jis taip pat pagyvins kelias niūrias bendruomenes.
APSAUGOKITE MUS NUO GREITKELIO
Esame tikri, kad greitkelis bus puikus urbanistinės geografijos pavyzdys.
Dėkoju, pone Dženkinsai.
Dabar išklausysime Adamso-Vašingtono komiteto atstovą.
Laba diena. Aš Harieta Sloun,
advokato padėjėja Judžino Holiso kontoroje, Šugar Hilio gyventoja
ir viena iš šio komiteto steigėjų.
Gindamas savo projektą ir apibūdindamas Šugar Hilio gyvenvietę, devynis kartus
pavartojote žodį „niūrus“.
Nesu tikra, ar žinau to žodžio reikšmę.
Slegiantis, nykus, nejaukus.
Ar reikia ir tuos žodžius paaiškinti?
Ačiū. Ne, nereikia.
Paklausiau tik dėl to, kad suglumau.
Turiu du vaikus - Lindą ir Jaunėlį.
Jie mėgsta pardavinėti limonadą Berklio skvere.
Diukas Elingtonas ir jo gera draugė Hetė Makdaniel
savo rezidencijose rengia salonus.
Mano vyras, dabar tarnaujantis mūsų šaliai Korėjoje,
yra pirmasis juodaodis vyriausiasis chirurgas.
Vienas mano kaimynas pretenduoja gauti Nobelio chemijos premiją.
Tad kai sakote „niūrus“,
nesuprantu.
Kai siekiate tiesti greitkelį per iš esmės juodaodžių gyvenvietę,
o kitos dvi juodaodžių gyvenvietės yra už kelių kilometrų,
teisindami tai tuo, kad jos „niūrios“,
man belieka dvejoti to žodžio apibrėžimu.
Taigi bandžiau PRPP ir ATP įvairiomis koncentracijomis,
bet rezultatas nesikeičia.
Gal tirpalas per daug rūgštinis?
Per daug bazinis?
Aš nuoširdžiai įsižeidžiau.
Laikai mane kokia pusprote?
Ne, tikrai ne.
Reikėtų pertraukos.
Pertraukos? Nepadarėm nieko produktyvaus.
Todėl ir reikia pertraukos.
Elizabete, tu protingesnė už mane,
bet neturi kai ko, ką turiu aš.
Y chromosomos?
Taip. Bet aš taip pat turiu džiazišką mąstyseną.
Žinau, kada reikia pailsėti, atsipalaiduoti, leisti idėjoms...
- Klaidžioti. - nešti mane bet kur.
Be krypties ir tikslo?
Link svarbiausio tikslo.
O kas tai yra?
Geri dalykai.
Nagi, dinkim iš čia.
Noriu nusivest tave į svarbesnę vietą.
Tu saugi, aš čia pat.
Manau, problema ta, kad likusį kūno refleksą nerti
užgožia paralyžiuojančios baimės refleksas.
Tad man tereikia sugalvoti, kaip apeiti tą refleksą.
Gali būti.
Manau, turi išmokti pūsti burbulus.
Pabandykim šitaip.
Laikyk rankas ant sienelės, įmerk veidą
ir pūsk burbulus.
Nė nereikia panardinti visos galvos. Tik veidą, šitaip.
Tu gali.
Kaip kvaila, kad taip jaudinuosi.
Aš čia pat.
Persigalvojau.
Na, gerai.
O jei bučiuotumėmės?
Kaip tai padės?
Jei neriant užimčiau tavo lūpas,
manau pavyktų. Turi tiesiog pasitikėti manimi.
- Pirmyn. - Tikrai?
Taip, kol nespėjau pagalvot.
Ir kaip?
Nežinau. Manau, reikia pamėginti dar.
Ką rašai?
Šiaip mintis. Dar negaliu jomis dalintis.
Duok užuominą.
Sugundei ir apgavai mane.
„Pakartotina ATP hidrolizė po ADP redukcijos“?
Tik svarstau tai.
Lieka AMP, bet čia užstrigau. Tai neįmanoma.
Hidrolizuotos molekulės išskiria neorganinį pirofosfatą.
Dabar labai mane trauki.
Reakcijos išskirta energija ir fosforo turintis jonas.
Viskas, Kalvinai.
O Dieve. Ateik čia.
Ateikite, visi ištikimieji
Džiaugsmingi ir pergalingi
O ateikite
O ateikite į Betliejų
Ateikite ir pažiūrėkite į Jį
Ar Kalėdoms keliausi namo?
Kaip suprasti?
Pamaniau, turi šeimą, su kuria leidi šventes.
Ne. O tu?
Šiemet nelabai noriu švęsti.
Per Kalėdas noriu tik tęsti darbą.
Keista, Elizabete.
Kodėl?
Aš noriu to paties.
O tu?
Kalvinai, išjunk muziką.
Prinešk dar kartą.
- Oho. - Mums pavyko?
- O kad mane kur. - Mums pavyko.
Reiktų atšvęsti.
Privalome atšvęsti.
Eikš su manimi.
Aštuntasis numeri, nenaudėli tu.
Va kaip reikia šokti.
Manau pirmą kartą nejaučiu neapykantos Kalėdoms.
Nemėgsti švenčių?
Tiesiog primena tai, ko nenoriu prisiminti.
Ir man.
Pavyzdžiui?
Visi mano giminaičiai mirę.
Esu vienas šiam pasauly. Tokios mano šventės.
Užjaučiu.
O tu?
Mano šeima? Netekau brolio, kai buvau maža.
O tėvai?
Nesikalbam su jais nuo tada, kai man buvo 17 m. Aš nesikalbu.
- Labai šventiška. - Labai.
Mes visai nemokam švęsti Kalėdų.
Kalėdos - pramanas.
Teisingai. Kalėdos - pramanas.
Pamiršau tai.
Kaip suprantu, apie dovanas nėra nė kalbos.
Bet aš taip nesakiau.
Nenorėjau, kad... Priklauso nuo aplinkybių. Ką man paruošei?
Ateik į valgyklą po dviejų su puse valandos.
Gerai.
Kaip tik norėjau iki kitos savaitės išgryninti truputį A5P.
Nuostabu. Gerai.
Dvi su puse valandos.
Pagaminai man vakarienę?
Neprižadu, kad bus skanu kaip tavo.
Bet, žinai, aš praktikavausi ir maistas buvo valgomas.
Atvira ugnis pažeidžia saugumo normas.
Na, tik palauk, kol paragausi vištienos.
Keista. Aš...
Taip.
Per toli. Aha.
Žinai, tai ne... Turiu omeny...
Skanu. Šaunuolis.
Šaunuolis?
Čia aš ar viščiukas?
Skanu.
Dovana tau.
Šešios Trisdešimt galėtų su tavim bėgiot.
Nes aš nieku gyvu su tavim nebėgiosiu.
Tobula dovana.
Paskutinis dalykėlis.
Nedidelis, bet...
manau, turėtum apsigyvent su manimi.
Gal pasakysi, kad aš skubu.
Bet mes ir taip visą laiką kartu, o aš turiu per daug vietos vienam žmogui.
Tiesiog nelogiška mums vaikščioti pirmyn atgal ir...
Ką jau kalbėti, kad tai trikdo Šešios Trisdešimt.
Taip. Be galo trikdo Šešios Trisdešimt.
Aš turėsiu prisidėti prie nuomos.
Namas man priklauso. Visiškai apmokėtas.
Ne ne. Aš kaip nors prisidėsiu.
Vakarienė keturis kartus per savaitę.
Trys vakarienės, vieni pietūs.
Sutarta.
Gerai. Duok paragauti.
Manau, dar kažko trūksta.
Taip, gan daug ko trūksta.
Bet pradžia puiki.
Ačiū.
Gerai, rėžk. Ko trūksta?
Turi užrašinę ir pieštuką?
Harieta. Atsiprašau, jis dar nepratęs prie pavadėlio.
Bandžiau susirast tave. Turiu smagių žinių.
O velnias. Susirinkimas. Labai atsiprašau. Tiesiog tas tyrimas su Elizabete.
Žinai, aš... Tiesą sakant, pristatymas už kelių valandų.
Nesijaudink. Regis, esi labai užsiėmęs.
Kaip sekėsi?
O kaip tu manai?
- Leisk, padėsiu. - Aš pati. Ačiū.
Sėkmės su pristatymu.
Tęsiant Polingo darbą,
mano hipotezė patvirtina požiūrį... Atsiprašau.
Mano hipotezę
patvirtina požiūris, kad baltymus sudaro aminorūgštys...
Atsiprašau, grandinės... sudaro grandinės,
ištisos aminorūgščių grandinės.
Tai išties džiugina.
Pasiruošusi?
Ilgai to laukiau.
Laba diena.
Dr. Evansai, šiandien išklausėme daug kruopščiai atliktų tyrimų.
Tad visi laibai nekantraujame sužinoti, dėl ko jūs taip ilgai pasislėpęs dirbot.
Ačiū, dr. Donati.
Bet darbą šiandien pristatys pirmoji autorė Elizabetė.
Dr. Evansas ir aš tyrėme de novo nukleotido sintezę,
kad geriau suprastume ankstyvąją biocheminę evoliuciją ir abiogenezę.
Priešingai nei aminų mokslininkai,
mes pradedame nuo prielaidos, kad esminis
gyvybės pagrindas yra DNR, o ne baltymas.
Sėkmingai izoliavę PRPP,
naudodami jį sintetinome uridinmonofosfatą
ir inozinmonofosfatą atitinkamai dėl pirimidinų ir purinų.
Atsiprašau, sakote, kad patys galite sukurti nukleotidus?
Būtent tai ir sakau, dr. Praisai.
Net jei jums ir pavyko susintetinti nukleotidus,
mes Heistingse tikime, kad galiausiai paaiškės, jog DNR yra akligatvis.
Jūsų su dr. Evansu sukurtas protokolas
greičiausiai nėra nieko rimto.
Tikime ar ne, kad baltymai arba DNR yra gyvybės pagrindas,
šis sintezės būdas yra originalus.
Dylsas ir Alderis gavo Nobelio premiją už dieninę sintezę.
Panele Zot.
Panelė? Argi ji ne daktarė?
Ji laborantė.
Jos tyrimas yra šio projekto pagrindas.
Dr. Evansai, ši įstaiga turi savo reputaciją.
Reputaciją, kurią kelia aukščiausios klasės mokslininkai, tokie kaip jūs,
bei jų prestižiniai darbai.
O ne klaidingos teorijos, keliamos dailios laborantės,
kuri trukdo mokslininkui išties dirbti.
Šis darbas suteiks naujų žinių, pone.
Pone, laborantė pirmesnėje vietoje nei chemikas?
Heistingsas taptų pajuokos objektu prieš visą mokslininkų bendruomenę.
Verčiau jau uždaryčiau įstaigą.
Turite kitų chemikų su Remseno projektais ar mes jau baigėme?
Baigėme.
- Važiuojam namo. - Išbrauksim mano vardą iš projekto.
Ne, neišbrauksim.
Elizabete.
- Nebaigsim tyrimo... - Elizabete.
be subsidijos, o projekto nepateikę jos negausim.
- Darbas per daug svarbus. - Aš tave gyniau.
Kalvinai, turi tai suprasti.
Jei pati nebūsiu nepriklausoma ir savarankiška, aš - niekas.
Noriu, kad suprastum šitai. Tu man esi brangiausia visame pasaulyje.
Ne dėl grožio, ne dėl proto,
o dėl to, kad tu myli mane, o aš - tave.
Gali bandyt tai neigt, bet aš tavim netikėsiu.
Kai susiduria tam tikri atomai,
viskas vyksta akimirksniu ir neišvengiamai.
Elementari chemija.
Aš to neneigiu.
Ačiū.
Pateiksim projektą savarankiškai, be Heistingso.
Taip išvis galima?
Nesu girdėjęs, kad kas būtų bandęs.
Būdamas su tavim nesijaučiu blogai.
Ačiū?
Ne, aš tik...
Didžiąją gyvenimo dalį gyvenau
giliai širdyje jausdamas tokią nepaaiškinamą paniką.
Kai esame kartu, ji nuščiūva.
Tu tarsi vaistai, kuriuos amžinai noriu gerti.
Jei sakydamas „amžinai“ turi omeny tradicinį modelį,
noriu išsklaidyti bet kokius neaiškumus.
Aš nenoriu ištekėti ir nenoriu turėti vaikų.
Žinoma. Ne dabar pat, bet, turiu omeny, galiausiai.
Būtum nepakartojama...
Kalvinai, tu gali turėti šešis ar septynis vaikus
ir tai niekaip nepaveiktų nei tavo gyvenimo, nei darbo.
Moteriai tenka rinktis.
Ar ji nori vaikų, ar ji nori užsiimti kuo nors kita?
Aš jau pasirinkau ir savo sprendimo nekeisiu.
Ir jei dėl to viskas čia pasibaigia,
aš suprasiu.
Ačiū, kad pasakei man.
Dabar aš žinau.
Ką žinai?
Ko tau reikia.
Kol turiu tave ir tu laiminga, man to pakanka.
Tai daugiau, nei kada galėjau įsivaizduoti. Ir tai visiškai...
Kas?
Nežinau. Aš...
Mokslas bandė paaiškinti mūsų visatą valdančius dėsnius.
Lygtis, paaiškinsiančias mūsų praeitį ir nuspėsiančias mūsų ateitį.
Bet imu spėlioti, ar nepamiršome svarbiausio kintamojo.
Prašau, nesakyk, kad tai Dievas.
Netikėtumas.
Netikėtumas?
Kas, jei gyvenimas - neišvengiamai nenuspėjamas?
Gal būtent dėl to jis įmanomas.
Ar šitaip aiškini abiogenezę? Kaip prasidėjo gyvybė?
Iš netikėtumo.
- Manai, Remseną tai sužavės? - Gerai jau.
Išklausyk mane. Vieno genialiausio mokslininko teorija:
netikėta, mes nieko negalime nuspėti.
Gerai. Mes einam pabėgiot.
Man reikia pagalvoti apie fermentų hidrolizę.
Tai akligatvis.
Niekad nežinai.
Mes jau arti.
Labai arti.
Taip, mes keliaujam. Geras šuniukas.
Ei, nagi. Bėgam.
Gerai, pirmyn.
Taip, šuneli.
Ei, Šešios Trisdešimt, viskas gerai. Eikš.
- Gerai. - Jis nejuda!
- Ateikit, padėsit man. - Kvieskit pagalbą!
Išvertė Kristina Čeidaitė