קפוץ!
אני לא זוכר את היום שנולדתי בו.
אני לא זוכר את ההורים שלי.
אני לא זוכר איך הגעתי למקום הזה
שברור שלא התאמתי לו.
הדבר הראשון שאני זוכר הוא פחד.
קדימה, קדימה! קדימה!
הייתי שם כדי להיות אמיץ.
אולפתי להגן.
הייתי אמור לפעול, אבל במקום זאת, הייתי משותק.
קדימה.
הייתי פחדן ושנאתי את עצמי על כך.
ואז... - אתה רעב, חבר קטן?
פגשתי אותה.
חכה כאן. אני כבר חוזרת.
לראשונה בחיי
הרגשתי רגש שאינו פחד.
הרגשתי בטוח.
הרגשתי אהוב.
ואהבה משנה דברים.
יכולתי להגן עליה. יכולתי להגן עליו.
זה היה הייעוד שלי.
אבל טעיתי.
לא יכולתי להגן עליו.
ובאותו הרגע,
כל דבר שחשבתי על עצמי, כל פחד נורא שהיה לי,
כולם התגשמו.
מבוסס על ספר מאת בוני גרמוס -
בית לוויות משפחתי מור ובניו קולקציית המהגוני -
משרד כוח אדם. כאן...
כן, זה נכון.
מה?
אלוהים אדירים. מתי?
זה שדברים לא קורים בזמן שמתאים לכם
לא אומר שלאלוהים אין תוכנית בשבילכם.
אחיו של יוסף בגדו בו,
הם מכרו אותו לעבדות, אבל לאלוהים הייתה תוכנית משלו.
כן, נכון.
דוד היה רק רועה...
אימא. - אבל לאלוהים הייתה תוכנית משלו.
איפה ד"ר אוונס עכשיו?
הוא בבית הלוויות.
חשבתי שהוא בחול.
הוא בבית הלוויות וביום שלישי יקברו אותו.
איפה הנשמה שלו?
הנשמה שלו עלתה לגן העדן כדי להיות עם אלוהים.
למה הגוף שלו לא?
הוא בחול.
בואו נקשיב לכומר, בסדר?
האמינו שיש לו תוכנית. - כן.
הוא ינחה אותנו אל עבר הצדק.
נכון.
אמן. - אמן.
אוסיף את ד"ר אוונס לתפילות לפני השינה שלי.
זה יפהפה, חומד.
"ללמוד על הדרך הטובה
ומי יחבוש את הכתר עטור הכוכבים
אלי הטוב, הראה לי את הדרך
אחותי, בואי נרד
בואי נרד עוד ועוד..."
אני כבר חוזרת.
"אחותי, בואי נרד
נרד אל הנהר כדי להתפלל
כשירדתי לנהר כדי להתפלל
ללמוד על הדרך הטובה
ומי יעטה חלוק ויחבוש כתר
אלי הטוב, הראה לי את הדרך
אחיי, בואו נרד
בואו נרד עוד ועוד
אחיי, בואו נרד
נרד לנהר כדי להתפלל
כשירדתי לנהר כדי להתפלל
ללמוד על הדרך הטובה
ומי יחבוש את הכתר עטור הכוכבים
אלי הטוב, הראה לי את הדרך..."
גברתי?
ראלף ביילי. אני כותב כתבה ל"טיימס" על קלווין אוונס.
תהיתי אם אוכל לשאול אותך כמה שאלות.
אני מניח שאת בת משפחה.
לא.
שתי השורות הראשונות שמורות לבני משפחה לרוב, אז הנחתי...
אז תוכלי להגיד לי איך הכרת אותו?
אולי לשתף אותי באנקדוטה? הכרת אותו זמן רב?
לא.
לא, את...
לא, לא הכרתי אותו זמן רב. לא מספיק.
אשמח לשמוע קצת רקע.
שמעתי עליו כמה דברים.
אדם אחד שדיברתי איתו אמר שהיו לו רגעים טובים,
אחר הרחיק לכת ואמר...
אני רק מצטט, שהוא היה מניאק אמיתי לפעמים.
כל מי שהכיר אותו יודע שזה לא נכון בכלל.
חשבתי שאמרת שלא הכרת אותו היטב.
אמרתי שלא הכרתי אותו די זמן.
כן, זה מה שאמרתי. שלא הכרת אותו זמן רב.
אני חושב שאסור להכניס כלבים לכאן.
ראיתי שלט בדרך.
אני משתתף בצערך.
"לכל זמן ועת לכל חפץ... עת ללדת ועת למות..."
קלווין אוונס היה אדם מבריק, כימאי מסור
ותמיד מסמר הערב.
לקלווין אוונס לא הייתה משפחה...
ואף שאיננו יודעים מה התוכנית של אלוהים בשבילנו,
עלינו להאמין שהוא עכשיו ותמיד יהיה אחד מילדי האלוהים.
בדיוק כפי שאתם, האנשים שאהב, הקהילה שלו, מתאבדים על האובדן הטרגי,
מתנחמים זה בזה ובטובו של קלווין.
היא לא דיברה איתי במשך כמה ימים.
היא לא נגעה בי. היא בקושי הביטה בי.
קיוויתי שהזמן יגרום לה לשכוח
שזה היה באשמתי, אבל איך זה יכול היה לקרות?
כי כישלונות נוטים להיות בלתי נשכחים.
הוא הזמין אותך לצאת איתו? - לא, אני לא רוצה לדבר על זה.
תראי מי זו. אל תבהי, ברתה.
אני לא מאמינה שהיא כאן. הגופה עדיין חמה.
הכרתי את כל הריחות שלו.
את הריח שלו כשהיה רטוב, את הריח שלו אחרי שהיה בחוץ.
את הריח שלו אחרי ריצה.
אבל כאן לא הרחתי שום דבר.
זה בסדר.
אליזבת, את כאן.
איפה הדברים שלי? איפה הדברים של קלווין?
מיס זוט, מוקדם מדי לחזור לכאן. את צריכה לנוח.
אני צריכה לעבוד. אני צריכה את המחברות שלי, את המחקר שלי.
קלווין ואני קרובים...
היינו קרובים מאוד להגיש בקשה למענק רמסן. אסור לי לפספס יום.
הכול ירד לאחסון.
בסדר. למלא טופס?
העבודה של ד"ר אוונס שייכת להייסטינגס עכשיו.
אבל זו הייתה... העבודה שלנו. היינו קרובים מאוד.
אולי יש מעבדה ריקה שאוכל להשתמש בה מחוץ לשעות העבודה?
אני מצטערת מאוד. זו... המדיניות.
מה עם החפצים האישיים שלו? התיקים שלו, הבגדים שלו, חלוק המעבדה שלו?
אני מודעת למערכת היחסים הלא שגרתית שהייתה בין ד"ר אוונס לבינך.
אבל עלינו להמתין.
עלינו לבדוק אם אולי אח או קרוב משפחה אחר
יבוא וייקח את זה.
אני מצטערת. אם את צריכה לבכות...
אני לא צריכה.
אני רוצה לעבוד. אני צריכה לעבוד, פרן. בבקשה.
יקירתי, לצערי בלי כימאי שיתמוך...
אני בטוחה שאת זקוקה לכסף. אבדוק מה אני יכולה לעשות.
אולי באגף ההנהלה. אבל הכלב של ד"ר אוונס...
אם תוכלי לחזור בלי הכלב, אוכל לעזור לך.
תודה.
כשהיא עזבה בכל בוקר פחדתי.
כי מה אעשה אם היא לא תחזור?
אני משאירה לך אוכל. הוא יהיה מוכן ב-15:30 בדיוק.
אני מדליקה את הטלוויזיה.
סרטים מצוירים, במצב רגיל הייתי נמנעת מהם, אבל בהתחשב בנסיבות,
אני מרגישה שהם עדיפים על החדשות.
הדלת האחורית פתוחה...
אבל לא יכולתי שלא לחוש הקלה,
כי לא הייתי צריך להתמודד עם מה שעשיתי.
אף כי את המילה אפור
נהוג אמנם לאיית כך באנגלית אמריקנית,
הרמז ל-14 "תה ארל..." לא נכון.
יש לאיית זאת באיות האנגלי כי הוא נקרא על שם צ'ארלס גריי.
את רושמת את כל זה?
כן, וזה מרתק.
גברתי הצעירה, את מתחכמת?
בהחלט לא.
אני יודע שהעיתוי איום ונורא כי ד"ר אוונס היה קרוב כל כך להגיש בקשה
לאחד המענקים שלנו, אבל...
אני מקווה שאתה מבין...
שקרן רמסן צריכה להתחיל להעביר כספים למקום אחר.
כך הנחתי.
אבל על זה רציתי לדבר איתך.
היה קשה לעכל את הימים האחרונים
כי קלווין היה חבר יקר וגם שותף למעבדה.
לא ידעתי.
זו הסיבה שאני תוהה אם...
ואני יודע שה"אם" הזה גדול מאוד.
אני רוצה להמשיך את עבודתו של ד"ר אוונס.
ולא רק למענו,
אלא כדי לנסות לענות על השאלות הגדולות שאנחנו מתמודדים איתן כבר שנים.
תן לי להציע את זה לוועד.
הבאתי לך מתנה.
סליחה, אדוני?
פתח אותה.
בסדר.
אני... זה...
וואו, זו העבודה של זוט ואוונס על נוקלאוטידים.
לא, ד"ר בורוויץ.
זה המחקר של הייסטינגס על נוקלאוטידים
ואני רוצה שאתה תשחזר את התוצאות.
אני רוצה לעזור לך, אדוני. באמת שכן, אני פשוט...
אני לא יכול לזקוף לזכות עצמי דבר שלא אני עשיתי.
אז תעשה את זה. איתי.
שמע, אם המחקר הזה פורץ דרך כמו שאוונס אמר,
אז בוא אתה ואני נשחזר את התוצאות צעד אחר צעד ונהפוך אותו לשלנו.
מה עם מיס זוט?
אם זה גדול עליך, אמצא מישהו אחר במקומך.
אני מניח שיהיה חבל לתת לעבודה של קלווין להתבזבז.
מחזור חודשי התחלה, סיום -
ינואר -
קביעת מצב הריון בעזרת ביוץ דו-חיים -
סליחה?
חשבתי שאתה מצפה לבואי.
ד"ר דונטי ביקש דוגמיות למעבדת הפרמקולוגיה.
ודאי. לא מספרים לי כלום אף פעם.
קחי מה שאת צריכה.
מנקים -
בקרה ניסוי -
ידעתי שיש תינוק עוד לפני שהיא ידעה.
כמו שאני יודע שעומד לרדת גשם הרבה לפני שזה קורה.
חשבתי שזו עשויה להיות התחלה חדשה בשבילנו.
דרך חדשה.
שלום, אפשר לעזור לך?
הכול בסדר? דפקתי בדלת.
אני בונה מעבדת כימיה תעשייתית.
זה רגע לא מתאים?
רגע לא מתאים למה?
המאמר ב"ל"א טיימס" מציג את קלווין כמפלצת.
"אפילו האישה היחידה שישבה במושבים של קרובי המשפחה אמרה, ציטוט,
'לא הכרתי אותו היטב', סוף ציטוט."
זה נורא. לא הייתי אומרת דבר כזה.
בדיוק. זה חוסר אחריות עיתונאי.
אנחנו יכולות להגיש בקשה לצו מניעה.
לקלווין לא היה אכפת מה חשבו עליו.
זו היסטוריה.
ומה שכתוב הוא התיעוד.
אדבר עם מישהו ב"טיימס". ייתכן שאצטרך שתחתמי על תצהיר.
בטח לא נגיע לזה, אבל אודיע לך מה קרה.
אני מצטערת. מי את?
אני הרייט סלואן.
אני גרה בבית ממול.
קלווין היה חבר שלי.
אני מצטערת. אני לא במיטבי כרגע.
שיהיה לך ערב נחמד. - גם לך.
משהו נדלק בתוכי.
התחלתי לבלות כל רגע ביום בשמירה ליד החלון.
קיבלתי הזדמנות נוספת לשמור על שלום המשפחה שלי.
והתכוונתי לא להיכשל שוב. אסור היה לי.
ורק ב-1934 החלו להגיש ארוחת צהריים בחדר הזה.
ורק ב-1939 החלו להציע מנות חמות.
בקר אירי מתובל בימי שני. עוף וכופתאות בימי שלישי.
או שזה היה ביום רביעי? אני אמור לזכור.
רגע. זה היה... - סליחה. סלח לי, מר אסטור.
בואו נראה.
בורוויץ, אני יכולה לדבר איתך לרגע?
ודאי.
אליזבת, אני מצטער מאוד שלא הספקתי להגיד לך בהלוויה,
אבל אני משתתף בצערך.
אני יודע שהייתם קרובים.
תודה. אתה עדיין יוצא עם לורל?
את יודעת?
כולם יודעים.
דונטי לקח את כל הדברים שלנו.
את המחקר שלנו.
את החפצים האישיים של קלווין
ואני יודעת שלורל עובדת במחסן.
אז אם תוכל לשאול אותה אם אוכל לקבל משהו. לא משנה מה.
אנסה. כן.
תודה, אלפרד.
לא, זה היה בקר מוקרם ביום שלישי,
עוף וכופתאות ביום רביעי ודג בקלה נורא ביום שישי.
לוס אנג'לס טיימס -
"ל"א טיימס".
סליחה שנאלצת להמתין.
היום הזה הוא כמו שבועיים שלמים. בכל אופן.
סליחה על האיחור, גברת... - סלואן.
גברת סלואן. כן. כן, קיבלתי את המכתב שלך.
אנחנו אוהבים מאוד לקבל מידע חדש. מה אמרת?
משהו לגבי רעידת האדמה בשבר הזאב הלבן...
האמת היא שבאתי לדבר איתך על הכתבה שכתבת על קלווין אוונס.
מלא מידע, מה?
מה פספסתי? הוא נראה תימהוני.
הוא לא היה תימהוני. הוא היה אדם מבריק. אדם טוב.
הכתבה שלך לא מדויקת.
הכתבה שלך היא הוצאת דיבה והיא מוטעית. היא מוטעית.
במה בדיוק טעיתי?
כי אם יש עובדות מסוימות...
זו נקודת המוצא, הדיוקן כולו.
"אף שאוונס היה מוערך בקהילה המדעית,
הוא היה ידוע כמתבודד.
קר אל עמיתיו ולא מרבה לצחוק."
ציטוט, "האדם היה מבריק באותה המידה שהיה משעמם. מוח גדול. פיהוק גדול." סוף ציטוט.
לזה אתה קורא עיתונות?
קלווין היה האדם החם ביותר שהכרתי.
אם המוח שלו היה גדול, לבו היה גדול יותר.
זה היה צריך להיכנס למאמר.
אבל אלה ציטוטים... - אנונימיים.
של עמיתיו. - אני רוצה לראות את התעתיקים.
בבקשה.
שמעי, אני מצטער. באמת.
אבל שערורייה ופלפל מוכרים עיתונים.
אני רק מנסה לשמור את העבודה שלי.
כפי שאמרתי לך, היה לי יום עמוס מאוד,
אז אם אין לך סיפור נוסף בשבילי, עליי לחזור לעבודה.
ערב טוב. - התחלת בלעדיי.
לא, ברור שלא. אני רק מכין הכול.
אני רק מבולבל קצת.
כן. - נתחיל כאן.
לאט, לאט, לאט.
כאן, כאן.
הוספת קודם כסף פחמתי, נכון?
חשבתי שאתה עשית את זה.
זה נראה לך נכון?
אני חושב שפספסנו משהו.
מה אתה אומר.
סלחו לי על היומרנות,
אבל אני מניחה שהגוף הזה נשמע
לחוקת ארצות הברית.
בסדר. כולנו מסכימים.
גם אני נשמעת לחוקה.
ואני מניחה שזה כולל את כל התיקונים.
גם את התיקון ה-14 ש...
שמבטיח לכל האנשים, לכל האנשים...
הגנה שווה על פי חוק.
אז... ופה העסק נעשה בעייתי קצת.
איך אגודת בעלי הבתים בבוורלי
מקבלת זכויות שונות ממני ומהשכנים שלי
בכל הנוגע לסלילת הכביש המהיר הזה?
בהנחה שכולנו זוכים להגנה שווה. מישהו מכם רוצה להבהיר זאת?
לא? אז אמשיך.
הכביש המהיר שאתם רוצים לבנות כדי לצמצם את השכונות שלנו לשום דבר...
היי. אני צריך לקחת את לורל למוסו ופרנק בשביל זה.
היכנס, בבקשה.
זה משמח אותי מאוד.
אין בעיה.
אבל... אליזבת, לורל ואני חיפשנו בכל המחסן,
אבל לא מצאנו את המחקר שלכם.
אולי הוא אבד
או נזרק בטעות.
אני פשוט... לא ראיתי אותו.
אני מצטער מאוד.
זה בסדר.
תיהנה מארוחת הערב.
תודה.
ק' אוונס חפצים אישיים -
ידעתי שזה דבר קטן, אבל היו בו זיכרונות רבים ממנו.
מאיתנו.
הוא היה כאן כל הזמן. אז למה ארזו אותו?
הרייט, אגיע בפעם הבאה. ק' -
אימא!
אימא, תגידי לו להפסיק.
ג'וניור, עזוב את החץ.
אימא, היא נגעה בקשת שלי. - לא נכון.
אימא!
אל תכה אותי! - תחזירי לי את זה!
סליחה על ההפרעה, רציתי שתקבלי את זה.
נכון יותר לומר שקלווין רצה.
לא נכון! - כן נכון!
זה הכיסא שלי, לא שלך.
רוצה להיכנס? - לא, זה בסדר.
אימא, בואי לתפוס אותו!
תני לי רגע. הם יירגעו ברגע שיהיה להם אוכל בפה.
אבל בואי. היכנסי.
ארוחת ערב! - תפסיק!
לא, תפסיקי בעצמך!
הוא נוגע בי!
כעסתי עליו מאוד בשיחה האחרונה שלנו.
אני עדיין כועסת, אז...
עכשיו אני כועסת על עצמי על כך שכעסתי עליו.
את אוהבת ג'ז?
אני מתרגלת לזה.
כשקלווין עבר לגור כאן, עוד לפני שראיתי אותו,
ראיתי רק את המשאית של המובילים.
אז הלכתי לשם עם עוגת ברוך הבא לשכונה
ושמעתי מוזיקה של צ'ארלי פרקר מבפנים.
וחשבתי, "למשפחה הזו יש טעם".
אז תארי לעצמך כמה הופתעתי
כשהבחור הלבן היחיד ברדיוס של חמישה רחובות פתח את הדלת.
ראית אותו רוקד פעם?
ראיתי אותו פעם דרך החלון ולא הפסקתי להטריד אותו על זה. זה פשוט...
כן.
פשוט... בכיתי. - המון כתפיים. המון ראש.
אלוהים.
אז עכשיו את יכולה להסביר לי למה את צריכה
מעבדה תעשייתית במטבח?
אני חייבת לסיים את המחקר שלנו.
אני...
אני שעון מתקתק.
את בהיריון.
אני לא יכולה לעשות את זה. - את יכולה.
אני לא יכולה.
אף אחת לא יכולה, אבל אז את מתרחבת.
את חושבת שאת לא יכולה לעשות את זה ואת עושה את זה בכל זאת.
ככה זה להיות אם.
משרדו של ד"ר מייסון.
מיס זוט. נעים להכיר אותך רשמית.
קרא לי אליזבת, בבקשה.
אני משתתף בצערך.
אוונס היה אדם טוב. אדם טוב וחותר טוב.
בואי לחתור איתנו... ברגע שתהיי מוכנה.
לא בדיוק תצאי לחתור במצב הזה.
השתמשתי בארגומטר. - אלוהים אדירים.
זה רע? קלווין בנה ארגומטר.
כן, מתאים לו, אבל...
מעולם לא שמעתי על מישהו שמשתמש במכשיר בכוונה.
איזה מרחקים את עוברת במכשיר?
כ-10,000 מטרים ביום.
תמיד חשבתי שנשים מפתחות בהיריון סיבולת גבוהה יותר,
אבל זה בהחלט יכין אותך ללידה.
הכול נראה טוב בבדיקות שלך,
אבל למה למען השם לקח לך זמן רב כל כך לבוא אליי?
את בשליש ההיריון האחרון.
טוב...
אפשר לומר שקיוויתי... שהעניין יסתדר מעצמו.
מיס זוט, יש מישהו שיכול לתמוך בך?
חברים, קרובי משפחה, אימא שלך?
מישהו?
יש לי כלב.
כלבים הם בני לוויה טובים.
ושכנה שאפשר לומר שאני מכירה.
כלב, שכנה שאפשר לומר שאת מכירה וארגומטר.
מצוין.
ברגע שתהיי מסוגלת, אני רוצה לפגוש אותך במעגן.
אני מבין שזה עלול לקחת זמן. אבל בעוד שנה נניח.
הסירה שלי מחפשת את החותר השני הנכון
ויש לי תחושה שמדובר בך.
בינתיים, השתדלי להירגע ותישני.
בקרוב שינה תיראה לך זיכרון רחוק.
לילנד מייסון, רופא מעגן, בעוד שנה -
אתם מפטרים אותי. באיזו עילה?
אני חושב שאת יודעת.
אין לי מושג.
את נושאת ילד ברחמך.
כן, אני בהיריון. זה נכון.
מר אסטור, האם קצב ההכתבה שלי האט בחודש האחרון?
לא.
אני לא מידבקת. אין לי כולרה.
אף אחד לא יידבק ממני בהיריון.
את יודעת היטב שנשים לא ממשיכות לעבוד
כשהן בהיריון.
ולא רק שאת בהיריון, את לא נשואה וזו חרפה.
היריון הוא מצב טבעי.
כך מתחילים כל בני האדם.
היא מסבירה לי מה זה היריון?
מי את חושבת שאת? - אישה.
זיגוטה מופרית מורכבת מ-50 אחוז ביצית ו-50 אחוז זרע.
האם הגבר היה מפוטר במצב הזה?
זה היה הוגן. נכון?
על איזה גבר את מדברת, על אוונס?
גבר כלשהו. כשאישה שאינה נשואה נכנסת להיריון,
האם הגבר שהכניס אותה להיריון אחראי
ועל כן, גם הוא מפוטר?
היית מפטר את קלווין? - מובן שלא.
אז אין לך עילה לפטר אותי.
ודאי שיש לי. את האישה. את זו שנכנסה להיריון.
יש לנו כללים, מיס זוט.
לא במקרה הזה. קראתי את כל חוברת ההדרכה לעובדים.
זה כלל שאינו כתוב.
ועל כן אינו מחייב על פי חוק.
אוונס היה מתבייש בך מאוד עכשיו.
לא. זה לא נכון.
אליזבת.
היי. בדיוק התכוונתי לבוא אלייך.
תהיתי אם תוכלי להשאיל לי גרזן.
את רצינית? - כן.
פטיש האוויר מגביל אותי מדי.
אין לי גרזן.
בסדר. לילה טוב.
בדיוק התכוונתי לבוא ולדפוק על דלתך.
הכתב כתב כתבה נוספת.
"חברי המועצה זעו באי נוחות במושביהם
כשהרייט סלואן..." זו אני,
"העניקה לחדר שיעור בחוקה".
גרמתי להם לזוע.
אני נשבעת, זה... נשמע מטורף,
אבל אני מרגישה שזה קרה גם בזכות קלווין.
מה זאת אומרת? - הלכתי ל"טיימס"
ודרשתי שיכתבו מאמר נוסף
והכתב סירב.
כי לא כך פועלים עיתונים?
אבל אילו לא הייתי הולכת לשם,
הכתב לא היה בא לישיבת המועצה
ולא הייתי זוכה לכתבה ב"ל"א טיימס"
על כמה גזענים שמעמידים פנים שכביש מהיר בחצר האחורית שלי
טוב לקהילה שלי.
ואיך קלווין עזר בזה?
אני לא יודעת, אני פשוט...
אני יודעת שהרגשתי אותו איתי בחדר.
לילה טוב.
אליזבת?
הדבר שאת מנסה לא להרגיש...
את תיאלצי לתת לעצמך להרגיש אותו בסופו של דבר.
הכימיה של מזונות מאת ג'יימס בל -
ארוחות עוף מעולות -
עוף צלוי קל ומהיר -
אני מצטער. אני לא יודע מה עשיתי, אבל אני מצטער. קלווין -
מה אפשר לומר לאדם שאיבד הכול?
ואז הבנתי.
מה שקלווין נהג לומר בכל פעם שהתעייפנו כשרצנו.
"זה היופי בריצה", הוא נהג לומר.
כשאתה חושב שאתה לא יכול להמשיך להתקדם,
כשאתה עצוב בגלל האתמול שלך
או לא בטוח מה יקרה מחר,
הייעוד שלך הוא רק להיות ולהעביר רגל לפני רגל.
רגל אחת, רגל אחת, רגל אחת.
זה הדבר היחיד שעליך לחשוב עליו.
רגל אחת. רגל אחת.
ואז, פתאום, אתה בבית.
תרגום: אסף ראביד