Már a negyedik játékrész vége felé járhat.
Megnézhettem volna az egész meccset, úgy is visszaérnék.
Talán van itt valahol egy rádió.
Isten őrizz, hogy jól érezzük magunkat!
Ez az egész várakozás nagyon barbár.
Megvan a pihenő.
És van pár nagyon csini önkéntes nővérke.
- Derék. - Tessék.
- Csin-csin. - Csin-csin.
A kórház befektethetne vastagabb gipszkartonba.
Kér érzéstelenítőt?
Mibe kerül?
Attól függ, mennyit használunk, de általában a 45 dolláros tartományban.
Ha tudom, hogy ennyibe kerül, megcsinálom magam.
Jól van, drága.
- Itt az idő. Ó, igen. - Nem, nem megy.
- Nem. - Hölgyeim.
- Menni fog. - Nem megy.
Nem megy.
Találtam egy kis plusz vidítót. A vendégem rá.
Elizabeth?
Calvin?
Elizabeth.
Calvin?
Semmi baj. Itt vagyok. Nézz rám.
Félek.
Együtt csináljuk. Ígérem.
Olyan jó, hogy itt vagy.
Kellesz nekem. Azt hittem, elmentél.
Nem, nem megyek sehová.
De elmentél.
Itt vagyok.
Nézz rám.
Jól van, kezdjük.
KÉSZÜLT BONNIE GARMUS KÖNYVE ALAPJÁN
MINDEN KÉMIA
A lánya jól van.
Bedrogozott.
Szívesen. Nem kell vizelnie?
Nem, nem kell.
A következő pár hétben
minden alkalom olyan lesz, mint 1000 nap tüze,
de aztán elmúlik.
Aztán tapasztalhat vizelési inkontinenciát,
de az általában magától megoldódik úgy egy év alatt.
Akkor ide is hozom a kislányát.
- Egyébként mi a neve? - Nem gondolkoztam rajta.
Mindig azt mondom, nem kell túlgondolni.
A név az csak név.
Vagy ha nincs ötlete, mondja azt, amit érez.
- Mad. - Ó, bájos.
Van egy Maddie nevű unokahúgom.
Nem. Simán „Mad” mint „düh”.
NÉV - MAD ZOTT
Helló.
Hát nem tökéletes?
Csakugyan.
Egy jó tanács: az orvosok azt mondják, egy hétig ne kelj fel,
de ők sosem szültek.
Én próbálok addig maradni, amíg lehet.
A férjem jelenleg kempingezik.
Mióta vagy itt?
Csaknem két hete.
Ó, nem. Nem. Az nekem nem fér bele, és folytatnom kell a munkámat.
A munkádat?
Már ő a munkád.
Baszki.
Mad.
Ki lesz belőled?
HÉT ÉVVEL KÉSŐBB
SPORTOLJ A NAGYSZÜNETBEN,
DE NE HAGYD AUTOMATIKUSAN NYERNI A FIÚKAT.
SZERETLEK, ANYA
Kérlek.
Mondd el. Mi a baj?
Csak mondd el. Mondd el.
Kérlek. Nem kedvelsz?
Ne már. Mad.
Kérlek.
Mad, engedelmeskedj a primitív ösztönnek.
Gyerünk.
Semmi sem működik.
Kérlek, Mad. Könyörgöm. Mondd meg, mi kell.
Jó. Sírj, amennyit csak akarsz. Sírhatsz a jövő hónapig, nem izgat.
- Nem érdekel. Kérlek. - Hé.
Semmi baj.
Egy anyahajó érkezett Puszanból ma a San Francisco-öbölbe,
és 300 bátor hősünket hozta vissza partjainkra.
Több száz családtag és bámészkodó sorakozott fel a kikötőben, hogy éltessék
és megöleljék a bátor bakákat,
akik fél év után térnek vissza a tengerről.
Az egyik hős most találkozik először a kisfiával.
- Nézd! Az apu! Látom aput! - Mások a feleségükkel...
Nem, kicsim, az nem apu.
Apu kicsit tovább marad, hogy ellássa a betegeit,
hogy hazasegítse őket.
Emellett kikötött két szállítóhajó, melyeken több száz bátor...
Hát, mindjárt este nyolc óra, vagyis...
- Én akarom. - Oké.
Egy, kettő...
három, négy, öt, hat,
- hét, nyolc. - Tíz hét?
Nem, nyolc hét, míg apu hazajön.
- Az hány nap, mami? - Túl sok.
KIADÁSOK
BEÁZÁSJAVÍTÁS
Semmi baj. Jól van.
Jól van.
Éhes vagy? Ez a baj?
Junior! Menjünk be, köszönöm.
Elkaplak. Elkaplak.
Jól van.
Mi a fő szabály a kinti játékoknál?
Nem viszünk be sarat a házba.
Bizony.
Linda, vacsorázunk!
- Szia. - Szia.
Nem eszik.
Az orvosom ajánlott egy receptet,
de egy kolumbiai tanulmány szerint
az anyatej az egyetlen út az antitesteknek az anyából a babába.
Pláne hogy a szoptatás oxitocint szabadít fel,
de szerintem az oxitocin nem segít, ha a gyerek éhen hal.
És annyi teendőm van, és nem tudom összeírni őket,
mert az még egy teendő lenne.
Na jó. Már az kifáraszt, hogy hallgatlak.
Gyere.
Jó ég. Bocsánat.
- Semmi baj. - Szétcsúsztam. Megyek.
Amúgy is teát csinálok a konyhában. Kér valaki valamit?
- Nem, kösz. - Nem kérek.
Elmehetek. Jól vagyok.
Igen, prímán vagy, látszik.
Próbáltam beosztást csinálni. Gondosan ügyeltem az időkre.
Figyeltem minden sírását, minden bélmozgását.
Próbáltam különböző pózokat és szögeket, fényerőket...
Ebben mi a vicces?
Annyira olyan vagy, mint Calvin. Hihetetlenül okos és annyira buta.
Hogy mondod?
Ő egy baba.
Nem egy kontrollált tudományos kísérlet.
Nem, azt hiszem, hogy nem érted. Én ezt nem akartam.
És most azt hiszem, nem érzem, amit éreznem kéne.
Mármint azt, ahogy a mosolya meggyógyítja a felduzzadt hasadat
és a kínzó fájdalmat a mellbimbódban,
mert nem voltál teljes ember, míg nem láttad őt, ugye?
- Igen, azt. - Ja, ez baromság.
Teljes fikció.
Nem. Az anyák szeretik a gyereküket. Benne van a biológiájukban.
Csak az én biológiám szörnyű gondolatokat ültet a fejembe.
Milyen gondolatokat?
Kimondhatod.
Hogy mi lenne, ha odaadnám másnak.
Hé, Agnes.
Hányszor gondoltál arra, hogy eladod Bailey-t, mikor még vadiúj volt?
- Miért? Van jelentkező? - Pusztán kutatási célból kérdem.
A válasz: kétszer. Naponta.
Az én töréspontom Lindával? A hatodik nap.
Tehát azt mondod, egy ponton Maddel olyan kapcsolatunk lesz,
ami kölcsönös szereteten és tiszteleten alapul?
Mad? Mint Madeline? Ez egy családnév?
Nem. Mint „düh”. A nővér azt mondta, mondjam, amit érzek.
Viccelsz.
A srácaimat Félelemnek és Kimerülésnek kellett volna neveznem.
Nagyon jó egy másik felnőttel beszélgetni,
ahelyett, hogy vérfagyasztó ordítást hallgatok.
Hadd nézzem már ezt a babát.
Oké.
Hahó, Mad. Milyen jó baba vagy, ugye? Igen, az vagy.
Meglepne, mennyit tanulhatsz egy babáról ebben az időszakban.
Folyamatosan leleplezik a jövőbeli önmagukat a legapróbb dolgokban.
És ő itt érzi a közönség hangulatát.
Bizony ám.
Ügyes a kislányunk.
Szép munka.
Ki tudja megmondani, mi az a családfa?
A családfával meg tudjuk tanulni, hogy honnét jöttünk.
Duane, tedd le a kezed, kérlek.
Anyukátok idekerül, és apukátok meg idekerül.
A szüleitek segíthetnek nektek.
Ők tudni fogják a választ mindenre.
UTOLSÓ FIGYELMEZTETÉS
SÜRGŐS ESEDÉKES
LEJÁRT
- Nem. - Nem?
Nem.
Nem vehet fel második jelzálogot, ha nincs állása, amiből fizesse.
Nos, folytatnom kell a kutatásaimat. Ha majd publikálok...
Nem, nem.
Ez elméleti. Mi egy bank vagyunk. Csak a biztossal foglalkozunk.
Hálás lehet a férjének, hogy rátette a tulajdoni lapra a halála előtt.
Nem kis teljesítmény egy mondatban használni a „hálás” és a „halál” szavakat.
Amint a gyerek elég nagy, küldje iskolába.
Aztán keressen olyan állást, ami fizet is,
vagy menjen jól férjhez.
Egy bankot is kirabolhatnék.
Kérem, egyeztessen időpontot kifelé a biztonsági őrnél.
Úgy határoztam meg az óradíjat,
hogy vettem az éves fizetését felárral, mert úgy fogja leadni a munkát,
mintha csak maga nyúlt volna hozzá.
És mi lenne ez az óradíj?
Nyolc dollár.
Óránként? Viccel.
Egyetértek. Sokkolóan jól keres.
Rendben.
Mi a baj a kísérletemmel?
Két baj van vele.
Egy: ennél túl magas a hőmérséklet. Csökkentenie kell 15 fokkal.
Oké. És a másik?
Megoldhatatlan.
- Ne mondja a többieknek, hogy itt voltam. - Természetes.
Viszlát.
- Ott egy baba. - Sajnálom.
Ne nyúljon hozzá.
Hé.
Nyolc dollárt kérek.
- Köztünk marad, ugye? - Természetes.
Jó... Oké.
Megvan a jegy, poggyászom a vállon
Minden cent ráment, nem vitás
Mint egy gyerek, az utat úgy várom
Mondd csak, hadd halljam: „Indulás!”
Még egyszer köszönöm.
Mindig jó, ha átnézi valaki más is.
A biztonság kedvéért, tudja.
A feleségem csak erre vágyott, mikor hazajött a kórházból.
Meglep, hogy nem látom Boryweitzet. Az első sorba vártam.
Ó, nem. Áthelyezték a DNS-re.
A DNS-re?
Igen. Ő és Donatti bevették magukat a...
Igazából Evans régi laborjába.
KÉMIALABOR MAGÁNTERÜLET - BELÉPNI TILOS
Elizabeth?
Miss Zott.
És ő bizonyára Madeline. Milyen aranyos!
Ellopták a munkánkat.
Elizabeth, megmagyarázzuk.
Pontosan mivel vagyunk megvádolva?
Olyan eljárás van a falra kiragasztva, amit én írtam.
A mi jegyzeteinkre, a mi tanulmányainkra utalnak.
Azt hitték, nem ismerem fel a saját munkámat?
Gratulálok, Miss Zott.
Megkaptuk a Remsent.
Még a nevüket is beleírtuk a köszönetnyilvánításba.
Nem tudják, hogy ezek mit jelentenek. Nem tudják a hatásukat,
vagy hogy mit jelent a szakma, vagy a világ megértése szempontjából.
Tehát én folytatom a kutatásunkat!
A mi kutatásunkat!
És jobbá teszem, és gyorsabban és sikeresebben csinálom meg,
mert én tudós vagyok, és maga meg egy tolvaj!
Maga meg egy csaló.
Semmit sem fogadunk el senkitől.
Miért hordasz fiúcipőt?
Ez csak cipő.
Akkor miért olyan színű, mint Jimmyé?
Megmondom Jimmynek, hogy egyforma a cipőtök.
- Van lánycipőm. Otthon. - Jimmy!
Elizabeth. Istenemre mondom...
Én vagyok az ezermester a házban már több mint három éve.
Ha nem tanulom meg menet közben, kérhetek folyton segítséget, ha csöpög a vécé.
Köszönöm.
Ja, próbálom őrizni a békét a környéken.
Jól van, és lőn... fény.
Na jó, meg is vagyunk.
Akkor jöjjön a lakberendezés legjobb része.
Mit lehet itt nálad inni?
Van öt szintetikus tápszerkeverékem.
És ez.
Tökéletes.
Ezt nem tudom megtanítani.
Várjunk.
Eltelt hat óra.
Ez messze a leghosszabb idő, amit Mad egyhuzamban aludt.
Mármint barkácsolás közben, persze.
Anyuci kezd belejönni.
Kérdezhetek valamit, ami lehet, hogy tolakodó?
Meglátjuk.
Gondolkoztam a múltkori beszélgetésünkön.
Te nem tervezted a terhességet?
A jogi egyetemen voltam végzős, mikor megtudtam.
És Charlie akkor lett rezidens orvos, úgyhogy vártam.
Aztán jött Junior, és megint vártam.
Aztán Charlie-t behívták, és...
Látod a mintát.
Megbántad?
Ha visszamehetnék, tudva, amit most tudok,
pár dolgon változtatnék.
De tudom, hogy az a nő, aki most itt ül,
aki felnevelt két gyereket többnyire egyedül,
sokkal ellenállóbb lett ettől.
Volt sok fájdalom,
de arra nem számítottam, hogy a képességem az öröm átélésére
ezzel együtt növekszik.
Nem.
Nem bántam meg a gyerekeimet. De van, amit megbántam.
Többnyire túl fáradt vagyok belegondolni.
Tudom, azt mondtad, normális, ha kétséget és bűntudatot érzek,
de még mindig nem jöttek el azok a varázslatos pillanatok.
Majd eljönnek.
Nem mintha ez lenne a szakterületem,
de mondjuk, hogy sikerül összehoznod ezt az őrült pszeudolabor konyhát
anélkül, hogy felrobbantod a környéket. És aztán?
Hát, Calvinnal nem kaptuk meg az ösztöndíjat, amire hajtottunk,
úgyhogy az a tervem, hogy befejezem a kutatásunkat.
És ha publikálni tudom egyedül, abba a laborba jutok be, ahová akarok.
Értem.
De kellenek vegyszerek és felszerelések is a kémiai kísérletekhez?
„Üdv. Itt Fran Frask.”
Nem.
„Hahó, szivi.”
Nem jó.
„Üdv. Üdv.”
Üdvözlöm. Itt Fran Frask a Hastingsből.
Igen. Szóval azért hívom, mert...
egy rendhagyó rendelést szeretnék leadni az új külsős laborunkhoz.
Majd... Ez... Igen. Laborporszívó?
Kell egy másik.
Bunsen-égők, mérőhengerek, főzőpoharak...
- Mit csinál ez a labor? - Nem szabad elmondanom.
Hogy megóvd a nyálkahártyát az ártalmas gázoktól?
Pontosan.
Parancsolj.
Szia.
Sosem meséltem a bátyámról.
Egy kicsit meséltél.
Őt jobban ismertem, mint bárkit a világon.
Szinte olyan volt, mintha rajtam lenne a lenyomata.
Annyira tisztán éreztem minden interakcióban,
minden szobában, ahová beléptem.
Pontosan tudom, most mit mondana, ha itt lenne.
De ez veled nem megy,
mert annyival több az, amit nem tudok, mint amit tudok.
Mit akarsz tudni?
Nekem sem volt senkim.
Mindent tudni akarok.
Tudni akarom, milyen voltál kisfiúként.
Tudni akarom, milyen apa lennél.
Tudom, hogy nem mondtam, de ugye tudod, hogy szerettelek?
Mit csinálsz, hogy csak így felbukkansz?
A géped csak két nap múlva száll le.
Lett egy üres hely egy C-124-esen Landstuhlból, és lecsaptam rá.
Ebből semmit nem értettem.
Apu!
Kislányom.
Mekkora vagy? Száznyolcvan?
Csak 120 centi.
Szia, bubu. Semmi baj.
Anyukád mondta, milyen bátor voltál, amióta elmentem.
Gondoltam, ez tetszeni fog.
Megöleled az apukádat?
Talán egy kis fagyi után?
- Fagyi. - Úgy is van!
Álmodtam erről az ölelésről.
KÖSZÖNTÜNK ITTHON, APU!
Teheted egyenesen a konyhába.
- Ray, ezt tedd fel először. - Oké. Jól van.
A szemetek se áll jól!
Helló.
- Kóstoltad Agnes kukoricakenyerét? - Muszáj volt.
- Szia. Helló. - Szia!
Gyere ide.
Charlie, ő Elizabeth Zott.
Őszinte részvétem.
Az melasz az oldalason?
Lenyűgöző.
Ez a Kansas City-stílus, ahogy apám csinálta régen.
- És ez itt mi? - Szedres pite.
Mennyire jó az áru? Ne pipáljanak le a saját házamban.
Akkor inkább ne szolgálja fel.
Gyere már!
Jodie, Rhoda, Agnes. Emlékeztek Elizabethre?
- Szervusz. - Szia.
Sziasztok. Jó úgy találkozni,
amikor nem cikázik a testemben a norepinefrin,
amit egy akut „üss vagy fuss”-reakció indított be.
A tudományhoz nem értek, de emlékszem az érzésre.
Már táncolunk.
Hé.
- Igen. - Ez az.
Gyerünk!
Ez az.
Hát szervusz, apróság.
Harriet említette ezt a hihetetlen szedres pitét.
Curtis Wakely vagyok.
Elizabeth Zott. Honnét ismeri Sloanékat?
Most találkoztunk.
Átveszem apám helyét tiszteletesként az Első Baptistáknál.
Ha szüksége van tiszteletesre vagy kóstolóra,
örömmel állok rendelkezésére.
Hát, a kóstolás bármikor jöhet.
A templom nem annyira?
Apám prédikátor volt, így bonyolult a kapcsolatom a hittel.
Plusz tudós vagyok, így bonyolult a kapcsolatom a hittel.
Szívesen megvitatnám.
Nem nagyon van mit vitatni,
amikor az egyik félnél bizonyíték van, a másiknál bűntudat.
- Nagyon... Örülök, hogy találkoztunk. - Én is.
Mitek van nektek?
Ez egy búgócsiga.
Búgócsiga? Látod ezt?
Hiányzott itt a mosogatónál, Sloane sebész főorvos úr.
Bébi.
Ez a nap túl sok volt túl hamar?
Igen, valószínűleg.
De azért jó is volt újra látni mindenkit.
Igen. Látom, Sanforddal megint egy követ fújtok.
Hogy van?
Jól.
Még mindig a Kaiser Sunsetnél van.
Azt mondja, új vezető rezidenst keresnek a sebészeten.
Még egy hete se jöttél vissza.
Jó a pénz, Harr. Nagyon-nagyon jó.
Igen? És a munkaidő?
A munkaidő az munkaidő.
- Ez hatalmas lehetőség. - Neked.
Úgy érzem, már nagyon régóta takarékra tettem magam.
Ez mit jelent?
Feliratkoztam tavaszra az ügyvédi vizsgára.
Eugene ügyvédjelölti pozíciót ajánlott, ha leteszem.
- Mikor akartad elmondani? - Most.
- És... - Még van egy „és”?
És felkértek elnöknek az Adams Washington Bizottságba,
hogy a környékből ne csináljanak autópálya-feljárót.
Mr. Harriet Sloane lett belőlem, míg távol voltam?
Ez mindkettőnkre elég nagy terhet ró.
Majd megoldjuk.
És mégis hogy fogjuk megoldani? A srácoknak mindketten kellünk.
Én nem aggódom.
Tényleg? Miért nem?
Mert rólad és rólam van szó.
- Dr. Mason? - Miss Zott, hogy s mint?
Jól.
Nem akarnék magamról beszélni, de szörnyűt eveztem ma reggel.
Nahát.
Tudom, nagy a kupi.
Egy ideje nem hallottam magáról, gondoltam, benézek.
Fáradtnak tűnik.
Mi lett a segítséggel? Van valaki?
A szomszéd be-beugrik.
Kitűnő. Fontos, hogy közel legyen.
És odafigyel magára? Ergózik?
Amikor jut rá idő.
Tudom, hogy egy évet mondtam, de a másodevezőm lába megrepedt,
úgyhogy jönnie kell, ahogy csak tud. Legkésőbb jövő héten.
- Mi? Nem. Én... - Fáradt? Elfoglalt?
Biztos azzal érvel, hogy nincs ideje.
- Mert nincs is. - Kinek van?
A felnőtt létet túlértékelik, nem gondolja?
Ahogy egy problémát megold, jön tíz másik.
De egy hűs vízfröccs az arcba jobbról, pirkadat előtt?
Mindent helyrerak.
Na, irány a kórház.
Viszlát jövő héten, másodevező.
Szeretlek.
Tudom.
Épp apukádra gondoltam.
Azt mondta, a jazz tanította meg gondolkozni.
Arra, hogy ül, és hagyja, hogy elragadják az ötletek.
Sok elképzelése volt.
És táncfigurája.
Várj, ez szerinted vicces?
Sloane-lakás.
Ezt hallgasd.
Rajta, Mad.
Pontosan mit kéne hallanom?
Az előbb annyira nevetett.
Ez ebben a korban normális?
Szerintem nagyon fejlett lehet, de ez nem meglepő.
Remélem, örökli a szülei híres szerénységét.
Mi a baj?
Nem tudom megcsinálni a családfámat.
Semmi baj. Én se az enyémet.
Szia!
- Szia, apu! - Szia, édesem.
Szia, anyu.
Szia, Hatharminc.
Na, mesélj. Milyen volt a suli?
Nem hinném, hogy Mrs. Mudford kedvel.
Igencsak valószínűtlen.
Mindig, ha kérdezek valamit, így csinál a szájával.
Ez egy fintor. Vagy grimasz.
Mi a különbség a fintor és a grimasz között?
Semmi. Szinonimák.
Értem.
Ízlett a mai ebéded?
Igen. Nagyon ízletes volt.
Ízlett a tökös muffin, amit sütöttem? Új a recept.
Imádtam.
Madeline Zott,
nem sütöttem tökös muffint. Mogyoróvajas brownie-t csináltam.
Nem eszed meg az ebéded, és ami rosszabb, hazudsz nekem.
El nem megyünk innen, amíg el nem árulod, miért.
AMIT MA MEGVARRHATSZ
Amikor én kislány voltam,
a háború miatt anyukám nem tudott harisnyát venni.
Ezért ő maga kötött harisnyákat,
de derékrész nélkül.
Úgyhogy ezek igazából... zoknik voltak.
Így aztán...
A nézettségünk lagymatagabb, mint a pöcsöm.
Az idősebb nők szeretik. Megnyugtatónak találják.
Nem, Walter, unalmasnak találják.
Amellett férfi nézők kellenek,
mert a férfiaknak van pénzük, hogy vásároljanak a hirdetőinktől,
hogy nekem is legyen pénzem vásárolni.
Ez Gerta utolsó napja, és valószínűleg az utolsó lehelete ezen a világon.
Phil, legalább hadd legyen egy búcsúműsora.
A banya kuka. Töltsd be a helyét.
Valaki fiatal kell, de elegáns.
Valaki anyás, de baszható.
Anyás, de baszható. Vettem.
APA
ANYA
VÁLLÁS
- Hölgyem, Walter Pine-t keresem. - Nem elérhető.
Mr. Pine.
A nővérmeghallgatás lent balra.
Nem, én a lányom ebédjének az ügyét jöttem megbeszélni magával.
- Ebéd? - Így van.
Elmehetek egy csokiért?
Igen. Persze, kicsim. Menj, keresd Sharont.
Bocsánat, ki maga, és miért van most az irodámban?
Elizabeth Zott vagyok, Madeline Zott anyja.
Üljön le.
Nem, ez nem az az ülős fajta megbeszélés.
A lánya hónapok óta mindennap elveszi a lányom ebédjét.
Ami felveti bennem a kérdést.
Vajon nem eszik tápláló ételeket, amikkel ellátja az ellátója?
Na jó. A lányom rendkívül jól van táplálva.
Jól tudom, hiszen én vagyok az, aki táplálom.
Mr. Pine.
Bárcsak lenne időm és keretem mindkettőnk lányát etetni,
de a dolog úgy áll, hogy két állásom van.
Három, ha a szülőséget is úgy vesszük, és úgy veszem.
És szülőként nem engedek a jó ételből.
A jó étel elsődleges katalizátor, amiből a lányom fejlődik.
A jó étel nem hobbi. Hanem...
Maga a közösség, a család, és létfontosságú.
A lányára való tekintettel elhoztam a tepsis csirkepitém receptjét.
Egy mintával együtt, hogy megízlelhesse a tészta omlósságát
és a töltelék viszkozitását.
Hoztam még zabkásás sütit, vagy... Nem. Ezeket elvből megtartom.
Jó, egyet hagyok, Amandának.
A sütiből ne adjál apádnak!
Nem is volt elfoglalt.
TEPSIS CSIRKEPITE HOZZÁVALÓK
Mi?
Hé!
- Elment az esze? - Bocsánat.
Televíziós producer vagyok,
és szerintem maga kész arra, hogy a délutáni televíziózás ásza legyen.
Ezért szeretnék állást ajánlani magának.
Legyen az RBLA TV vadonatúj főzőműsorának házigazdája.
Agyrázkódása van?
Nincs.
Mr. Pine, én tudós vagyok. Tudós, aki nem néz tévét.
Kérem, csak gondolja át.
Átgondoltam. Megfontoltam. Kérem, vegye el a lábát.
Jelentkeztem, de rám se nézett.
Áskálódik.
Miért?
A feliratot fordította: Speier Dávid