Så här dags är det botten av inningen.
Jag kunde ha sett hela matchen och kommit tillbaka.
Det kanske finns en radio här nånstans.
Gud förbjude att vi roar oss.
Det här väntandet är barbariskt.
Hittade fikarummet.
Där fanns trevliga volontärer.
- Bra där. - Varsågod.
- Skål. - Skål.
Sjukhuset borde skaffa tjockare gipsskivor.
- Vill ni ha bedövning? - Vad kostar det?
Det beror på hur mycket vi använder, men vanligtvis runt 45 dollar.
Om jag vetat om priset, hade jag gjort mitt eget.
Då så, min kära.
- Det är dags. Jajamän. - Nej, jag kan inte.
- Nej, nej. - Mina damer.
- Jo, det kan du. - Jag kan inte.
Jag kan inte.
Jag hittade lite extra glädjemedel. Vi bjuder.
Elizabeth?
Calvin?
Elizabeth.
Calvin?
Det är okej. Jag är här. Titta på mig.
Jag är rädd.
Vi gör det tillsammans. Jag lovar.
Jag är så glad att du är här.
Jag behöver dig. Jag trodde du var borta.
Nej, jag ska ingenstans.
Men du försvann.
Jag är här.
Titta på mig.
Okej, då kör vi.
BASERAD PÅ BOKEN AV BONNIE GARMUS
Er dotter mår utmärkt.
- Ni drogade mig. - Varsågod. Behöver ni urinera?
- Nej, det behöver jag inte. - Under kommande veckor,
lär det nog bränna som eld varje gång ni urinerar,
men det lägger sig.
Sen kommer ni nog uppleva lite inkontinens,
men det brukar lösa sig efter ett år eller så.
Ska jag gå och hämta er lilla flicka?
- Vad heter hon? - Det har jag inte tänkt på.
Mitt råd är att inte överanalysera. Ett namn är ett namn.
Om ni kört fast, ta det ni känner för just nu.
- Mad. - Vad fint.
Jag har en niece som heter Maddie.
Nej. Bara "Mad".
NAMN - MAD ZOTT
Hej.
Är hon inte perfekt?
Sannerligen.
Ett råd, läkarna kommer säga åt er att vara sängliggande en vecka,
men de har aldrig fött barn. Jag försöker stanna så länge som möjligt.
Min make campar just nu.
- Hur länge har ni varit här? - Snart två veckor.
Nej. Det har jag inte råd med, jag måste tillbaka till arbetet.
Arbetet? Hon är ert arbete nu.
Helvete.
Mad.
Vem kommer du att bli?
SJU ÅR SENARE
UTÖVA SPORTER PÅ RASTEN,
MEN LÅT INTE AUTOMATISKT POJKARNA VINNA.
MED KÄRLEK, MAMMA
Snälla.
Berätta. Vad är det?
Bara berätta. Berätta.
Snälla. Tycker du bara inte om mig?
Kom igen. Mad.
Snälla.
Mad, ge efter för dina primitiva instinkter.
Kom igen. Kom igen.
Nåväl, inget fungerar.
Snälla, Mad. Jag ber dig. Berätta vad du behöver.
Visst. Gråt allt du vill. Gråt till nästa månad, jag bryr mig inte.
- Jag bryr mig inte. Snälla. - Hallå, hallå.
Det är okej.
Idag anlände ett fartyg från Pusan till San Fransisco Bay,
med över 300 återvändande hjältar från våra kuster.
Hundratals familjemedlemmar och åskådare var där för att fira
och omfamna dessa modiga män,
när de återvänder hem efter sex månader till sjöss.
En hjälte kommer hem för att träffa sin unga son för första gången.
- Titt! Det är pappa. - Medan andra inklusive fruar...
Nej, älskling, det är inte pappa.
Pappa måste stanna lite längre med sina patienter,
för att hjälpa dem komma hem.
Dessutom lade två transportfartyg till med hundratals av våra modiga...
Nu är klockan nästan 20:00, vilket innebär...
- Jag vill göra det. - Okej.
Ett, två...
...tre, fyra, fem, sex...
- ...sju, åtta. - Tio veckor?
Nej, åtta veckor tills pappa kommer hem.
- Hur många dagar är det, mamma? - För många.
UTGIFTER
REPARATION AV LÄCKA
Det är okej. Okej.
Vi är okej. Okej.
Så ja.
Är du hungrig? Är det problemet?
Junior! Nu går vi in, tack.
Jag ska ta dig. Jag kommer och tar dig.
Okej.
- Vad är regeln vid utomhuslek? - Dra inte in lera i huset.
Precis. Linda, nu ska vi äta middag!
- Hej. - Hej.
Hon vägrar äta. Min läkare rekommenderade välling,
men det finns en studie från Columbia som hävdar
att bröstmjölk överför antikroppar från moder till barn.
Dessutom friger bröstmjölk oxytocin,
men oxytocin lär inte hjälpa när hon dör av svält.
Jag har så mycket att göra, men kan inte göra en lista
för då blir det mer att göra.
Okej. Jag blir utmattad bara av att lyssna på dig.
Kom.
Gud. Jag är ledsen.
- Det gör inget. - Jag kan gå.
Jag håller ändå på att göra te i köket. Behöver någon något?
- Nej, tack. - Det är bra.
- Jag kan gå. Jag mår bra. - Ja, du verkar må toppen.
Jag har försökt få henne på ett schema. Jag har varit noga med tiderna.
Jag har antecknat vartenda gnyende, varje tarmtömning.
Jag har provat olika positioner och vinklar, ljusnivåer...
Vad är det som är så roligt?
Du är så lik honom. Så ofattbart smart och så himla dum.
- Ursäkta? - Hon är en bebis.
Inte nåt kontrollerbart vetenskapsexperiment.
Nej, jag tror inte du förstår. Jag ville inte ha det här.
Och nu tror jag inte att jag känner så som man borde känna.
Du menar så där att hennes leende helar din svullna buk
och den plågsamma smärtan i dina bröstvårtor,
för att du inte var hel innan du träffade henne?
- Ja, det sättet. - Det är skitsnack.
Fullkomligt påhitt.
Nej. Mammor älskar sina barn. Det ingår i deras biologi.
Det är bara det att min biologi får mig att tänka hemska saker.
Vad då för saker?
Du kan säga det.
Som vad som skulle hända om jag gav bort henne?
Du, Agnes.
Hur många gånger övervägde du att ge bort Bailey när han var nyfödd?
- Varför? Har nån erbjudit sig? - Av forskningsskäl.
Svaret är två gånger. Per dag.
När det vände med Linda? Dag sex.
Du menar att Mad och jag så småningom kommer att få en relation
byggd på ömsesidig kärlek och respekt?
Mad? Som i Madeline? Är det ett familjenamn?
Nej. Sjuksköterskan bad mig namnge henne det jag kände för.
Du skämtar.
Jag borde ha döpt mina barn till Rädd och Utmattad.
Jag erkänner att det är trevligt att tala med en vuxen
istället för att bara höra blodisande skrik.
Få se på bebisen.
Okej.
Hej, Mad.
Det är förvånande hur mycket man kan lära sig om en bebis.
De avslöjar konstant sina framtida jag på små sätt.
Och den här, hon kan läsa av ett rum.
Ja, det kan du.
Där har vi vår flicka.
Bra jobbat.
Vem kan berätta vad ett familjeträd är?
Ett familjeträd är ett sätt att lära sig var man kommer ifrån.
Duane, behåll händerna för dig själv.
Er mamma på den här sidan, er pappa på den här sidan.
Era föräldrar kan hjälpa er göra det här.
De kommer ha alla svar.
SISTA PÅMINNELSEN
BRÅDSKANDE FÖRFALLEN TILL BETALNING
PÅMINNELSE
- Nej. - Nej?
Nej.
Ni kan inte ta ett andra lån utan ett jobb som täcker betalningarna.
Jag måste återgå till min forskning. När jag publicerats...
Nix, nej.
Det är teoretiskt. Vi är en bank. Vi satsar på säkra kort.
Var tacksam att er make satte er på kontraktet innan han dog.
Vilken bedrift, att nämna ordet "tacksam" och "dog" i samma mening.
När barnet är gammalt nog, sätt henne i skolan.
Hitta sen ett betalande jobb, eller gift er rikt.
Jag skulle kunna råna en bank.
Boka in en tid med vår säkerhetsvakt på vägen ut.
Jag har räknat fram en passande timlön
baserat på en höjning av din årslön, för du kommer lämna in arbetet
- som om det vore bara ditt. - Och vad blir den timlönen?
Åtta dollar.
I timmen? Du skojar.
Jag håller med. Du är chockerande välbetald.
Visst.
- Vad är problemet med mitt experiment? - Du har två problem.
Ett – temperaturen är för hög. Du måste sänka den 15 grader.
Okej. Och nummer två?
Olösbart.
- Säg inte till kemisterna att jag var här. - Självklart inte.
Vi ses.
- Det är en bebis. - Jag är ledsen.
Rör inte den där.
Hallå.
Åtta dollar, tack.
- Det stannar väl mellan oss? - Naturligtvis.
Bra... Okej.
Tack igen.
Det är alltid trevligt med en andra åsikt. Utifall att, du vet.
Det här var allt min fru ville ha när hon kom hem från sjukhuset.
Skumt att jag inte sett Boryweitz. Han borde ha varit först.
Nej. De har förflyttat honom till DNA.
DNA?
Japp. Han och Donatti har förskansat sig i...
...i Evans gamla labb faktiskt.
KEMILABB PRIVAT – TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Elizabeth?
Miss Zott.
Och det här måste vara Madeline. Är hon inte ljuvlig?
- Ni har stulit vårt arbete. - Elizabeth, vi kan förklara.
Vad exakt är det vi anklagas för?
Ni har protokoll jag skrev upptejpade på väggen.
Ni refererar till våra anteckningsblock, vår uppsats.
Trodde ni inte att jag skulle känna igen mitt arbete?
Gratulerar, miss Zott.
Vi fick Remsen-anslaget.
Vi till och med... Vi skrev ert namn bland tacksägelserna.
Ni vet inte vad nåt av det här betyder. Ni vet inte följderna
eller vad det betyder för området eller vår förståelse av världen.
Så jag kommer fortsätta vår research. Vår research!
Och jag kommer förbättra den, snabbare och mer framgångsrikt,
för jag är forskare, och ni är en tjuv!
Och du är en bedragare.
Vi stal ingenting från någon.
- Varför har du pojkskor? - De är bara skor.
Varför har de då samma färg som Jimmys?
Jag ska berätta för Jimmy att du har samma skor.
- Jag har flickskor. Hemma. - Jimmy!
Elizabeth. Jag svär på gud.
Jag har varit allt-i-allo i mitt hus i över tre år nu.
Det var bara att lära sig eller be om hjälp varje gång toaletten läckte.
Tack.
Ja, jag försöker bara behålla lugnet i området.
Okej, varde... ljus.
Då så, så där.
Nu till den bästa delen med renoveringar.
Vad har du att dricka?
Jag har fem syntetiska blandningar av välling.
Och de här.
Perfekt.
Det kan jag inte lära dig.
Vänta.
Det har gått sex timmar.
Det är det längsta Mad har sovit utan att vakna.
- Medan jag renoverat, så klart. - Mamma börjar lära sig.
Får jag ställa en potentiellt inkräktande fråga?
Det märker vi.
Jag har tänkt på vårt samtal häromdagen.
Var din graviditet inte planerad?
Jag höll på att avsluta mina juridikstudier när jag fick veta.
Och Charlie hade just inlett sin specialistutbildning, så jag väntade.
Och sen kom Junior, så jag väntade igen.
Sen blev Charlie inkallad och... Du ser mönstret.
Ångrar du det?
Om jag kunde gå tillbaka med det jag vet nu,
skulle jag ändra en del.
Men jag vet att kvinnan som sitter här idag,
som uppfostrat två barn främst på egen hand,
är starkare på grund av det.
Det har inneburit mycket smärta, men...
...jag var inte beredd på att min kapacitet att uppleva glädje
skulle öka i samband med det.
Nej.
Jag ångrar inte mina barn. Men det finns saker jag ångrar.
Jag är oftast för trött för att tänka på dem.
Du sa att det är normalt att tvivla och känna skuld,
men jag har fortfarande inte upplevt några magiska stunder.
De kommer.
Inte för att det är mitt expertområde men...
...låt säga att du får igång det här galna pseudo-labb-köket
utan att spränga hela kvarteret. Vad gör du sen?
Tja, Calvin och jag fick inte anslaget vi jagade,
så min plan är att slutföra vår research.
Om jag blir publicerad på egen hand, blir jag anställd på vilket labb jag vill.
Visst.
Men behöver du inte kemikalier och utrustning för kemiska experiment?
"Hej. Det är Fran Frask."
Nej.
"Hej, raring."
Inte så.
"Hej. Hej."
Hejsan. Det är Fran Frask från Hastings.
Ja.
Jag vill lägga en ovanlig order till vårt nya satellitlabb.
Det kommer... Det... Japp. Vakuumpump.
Vi behöver en till.
Bunsenbrännare, mätglas, glasbägare...
- Vilken funktion har labbet? - Det får jag inte säga.
För att skydda slemhinnor från skadliga ångor?
Precis.
Varsågod.
Hej.
Jag berättade aldrig om min bror.
Lite berättade du.
Jag kände honom bättre än någon annan i världen.
Det var nästan som om han hade präglats på mig.
Jag kunde känna honom så tydligt i all interaktion,
i varje rum jag kom in i.
Jag vet vad han skulle säga om han vore här nu.
Det kan jag inte göra med dig,
för det är mycket mer som jag inte vet än det jag vet.
Vad vill du veta?
Jag hade inte heller någon.
Jag vill veta allt.
Jag vill veta hur du var som pojke.
Jag vill veta vilken slags far du skulle bli.
Jag vet att jag inte sa det, men du vet väl att jag älskade dig?
Vad sysslar du med, som bara dyker upp så här?
Ditt flyg landar inte förrän om två dagar.
Det blev en plats ledig på ett C-124 från Landstuhl, som jag knep.
Jag vet inte vad det betyder.
Pappa!
Min lilla tjej.
- Hur lång är du? 180cm? - Jag är 122cm.
Hej på dig, gubben. Det är okej.
Din mamma har berättat hur modig du varit när jag har varit borta.
Jag trodde du skulle gilla den här.
Vill du ge din pappa en kram?
Kanske efter lite glass?
- Glass. - Så där ja.
Jag har drömt om den här kramen.
VÄLKOMMEN HEM, PAPPA
Du kan lägga in det i köket.
- Ray, bäst du börjar med den här. - Okej. Visst.
Du ser ut som problem.
Hej.
- Smakade du Agnes majsbröd? - Det såg hon till.
- Hej. Hejsan. - Hej.
Kom hit.
Charlie, det här är Elizabeth Zott.
Jag beklagar förlusten.
- Är det melass på revbensspjällen? - Imponerande.
Som min pappa brukade göra dem i Kansas City.
- Vad har vi här? - Björnbärspaj.
Hur god är den? Jag vill inte överträffas i mitt eget hem.
Då kanske du inte ska servera den.
Kom.
Jodie, Rhoda, Agnes. Ni minns väl Elizabeth?
- Hur mår ni? - Hej.
Hej. Det är trevligt att träffa er utan att norepinefrin härjar i mig
triggad av en akut fly-eller-fäkta-reflex.
Jag kan inte det vetenskapliga, men jag minns känslan.
Nu dansar vi.
- Hallå. - Åh.
- Ja. - Okej.
Kom igen.
Så ja.
Hej där, lillan.
Harriet rekommenderade den här otroliga björnbärspajen.
Curtis Wakely.
Elizabeth Zott. Hur känner ni familjen Sloane?
Jag träffade dem just.
Jag tar över efter min far som pastor på First Baptist.
Behöver ni nånsin en pastor eller en provsmakare,
så ställer jag gärna upp.
Ni får gärna vara provsmakare.
Är kyrkan inte för er?
Min far var pastor, min relation till tro är komplicerad.
Och jag är forskare, så min relation till tro är komplicerad.
- Jag välkomnar debatten. - Inte mycket av debatt
när ena sidan har bevis och den andra har skuld.
- Jag är... Det var underbart att träffa er. - Detsamma.
Vad har ni där?
En snurra.
Snurra? Har du sett?
Jag saknar att se er vid diskbänken, chefskirurg Sloane.
Älskling.
Var det för mycket för snabbt idag?
Ja, förmodligen.
Men det var trevligt att träffa alla igen.
Ja. Jag såg dig och Sanford slå er ihop igen.
Hur mår han?
Han mår bra. Han är kvar på Kaiser Sunset.
Sa att de söker en ny avdelningschef till allmänkirurgin.
Du har inte ens varit här en vecka.
Det är bra betalt, Harr. Riktigt, riktigt bra.
- Jaså? Arbetstiden då? - Arbetstiden blir som den blir.
- Det är en jättechans. - För dig.
Det känns som om mitt liv stått still länge nu.
Vad innebär det?
Jag har anmält mig till advokatexamen till våren.
Eugene har erbjudit mig jobb om jag klarar den.
- När tänkte du berätta det för mig? - Nu.
- Och... - Finns det ett "och"?
Jag har blivit ombedd att leda Adams Washington-kommittén
för att förhindra att grannskapet förvandlas till en påfart.
Blev jag mr Harriet Sloane medan jag var borta?
- Vi har båda mycket att stå i. - Vi kommer få det att fungera.
Hur i allsin dar ska vi göra det?
Jag är inte oroad.
Jaså? Varför inte?
För att det är du och jag.
- Dr Mason? - Miss Zott, hur är det?
Bra. Inte för att det ska handla om mig, men jag hade en vidrig roddtur i morse.
- Wow. - Det är stökigt, jag vet.
Jag har inte hört nåt ifrån er, så jag kikade förbi.
Ni ser trött ut.
Får ni hjälp? Har ni någon?
Min granne kommer förbi.
Utmärkt. Närhet är viktigt.
Tar ni hand om er själv? Ror ni?
När jag hinner.
Jag sa ett år, men vår andreroddare har brutit benet,
så jag behöver er så snart som möjligt. Senast nästa vecka.
- Vad? Nej. Jag är... - Trött? Upptagen?
Ni lär väl hävda att ni inte har tid.
- Det har jag inte. - Vem har det?
Att vara vuxen är överskattat, eller hur?
När man löst ett problem, får man tio nya.
Men kalla vattenstänk i ansiktet från styrbord sida innan gryning?
Det är läkande.
Då så, mot sjukhuset.
Vi ses nästa vecka, andreroddare.
Jag älskar dig.
Jag vet.
Jag tänkte på din pappa.
Han brukade säga att jazz lärde honom tänka.
Lärde honom sitta och låta idéerna föra honom dit de ville.
Han hade massa åsikter. Och danssteg.
Vänta, tyckte du det var roligt?
- Hos familjen Sloane. - Lyssna.
Kom igen, Mad.
Vad exakt är det jag borde höra?
Hon skrattade.
Är det ens normalt för ett barn i hennes ålder?
Föga förvånande tror jag att hon är rätt begåvad.
Hoppas hon ärver sina föräldrars ödmjukhet.
Vad är det för fel?
Jag kan inte göra mitt familjeträd.
Det gör inget. Det kan inte jag heller.
Hej.
- Hej, pappa. - Hej, raring.
Hej, mamma.
Hej, Halv sju.
Berätta, hur var det i skolan?
Jag tror inte att mrs Mudford tycker om mig.
Högst osannolikt.
Varje gång jag frågar nåt, gör hennes mun så här.
Det är en arg min. Eller en grimas.
- Vad är skillnaden på min och grimas? - Ingen alls. De är synonymer.
Jag förstår.
Tyckte du om din lunch idag?
Ja. Den var jättegod.
Tyckte du om pumpamuffinsen? Jag provade ett nytt recept.
Jag älskade dem.
Madeline Zott,
jag gjorde inga pumpamuffins. Jag gjorde jordnötssmörskakor.
Du äter inte din lunch, och än värre – du ljuger för mig.
Vi står här tills du berättar varför.
ETT STYGN I TIDEN
...gjorde kriget det omöjligt för min mor att hitta strumpbyxor.
Så hon stickade egna strumpbyxor,
men utan linningen.
Så de var bara... strumpor.
Vilket innebar...
Våra siffror floppar värre än min kuk.
Äldre kvinnor älskar henne. Hon ger dem tröst.
Nej, Walter, hon tråkar ut dem.
Och dessutom behöver vi få män att titta,
för männen har råd att köpa saker från våra sponsorer,
så jag får råd att köpa saker.
Det här är Gertas sista dag och kanske sista andetag på jorden.
Phil. Låt henne åtminstone göra ett avskedsprogram.
Käringen är ute. Fyll luckan.
Någon ung men elegant.
Någon moderlig men knullbar.
Moderlig och knullbar. Uppfattat.
FADER WALTER
SKILSMESSA
- Ma'am, jag ska träffa Walter Pine. - Han är upptagen.
Mr Pine.
Uttagningarna för sjuksköterska är en trappa ner till vänster.
Nej, jag är här för att diskutera min dotters luncher med er.
- Luncher? - Korrekt.
- Kan jag gå och hämta mellis? - Ja. Visst, raring. Gå till Sharon.
Förlåt, men vem är ni, och varför är ni på mitt kontor?
Jag är Elizabeth Zott, Madeline Zotts mor.
- Varsågod och sitt. - Nej, det här är inte ett sittande samtal.
Er dotter har stulit min dotters lunch i flera månader.
Vilket leder mig till att undra
om hon inte får näringsrika luncher från sin vårdnadshavare?
Okej. Min dotter är ytterst välgödd.
Vilket jag vet, eftersom jag göder henne.
Mr Pine.
Jag önskar att jag hade tid och möjlighet att göda båda våra döttrar,
men i dagsläget har jag två jobb.
Tre, om ni anser förälder vara ett jobb, vilket jag gör.
Och som förälder, kompromissar jag inte med bra mat.
Bra mat är den katalysator som kommer utveckla min dotter.
Bra mat är inte en hobby. Det...
Mat är gemenskap, familj, och den är oumbärlig.
Av oro för er dotter, tog jag med mitt recept på kycklingpaj.
Och ett smakprov så ni kan smaka det smuliga skalet
och fyllningens viskositet.
Jag har även havregrynskakor eller... Nej. Jag behåller dem av ren princip.
Jag lämnar en, till Amanda.
Dela inte kakan med din far.
Så upptagen var han inte.
KYCKLINGPAJ INGREDIENSER
Vad?
Hallå!
- Har ni tappat förståndet? - Förlåt.
Jag är tv-producent,
och jag tror att ert öde är att bli en ledande kraft inom eftermiddags-tv.
Och därför vill jag erbjuda er ett jobb
som den nya värdinnan för RBLA TV:s senaste matlagningsprogram.
Har ni hjärnskakning?
Nej.
Mr Pine, jag är forskare. En forskare som inte tittar på tv.
Snälla, bara... Bara tänk på saken.
Det har jag gjort. Jag tänkte på saken. Flytta era fötter.
Jag höll upp handen, men hon tittade inte på mig.
Intriger.
Varför?
Undertexter: Victoria Heaps