Za dva už zabírat naplno.
A naplno.
Já na večírku s Tupperware nabízím
podrobný popis produktů a vlastní pohoštění.
Toto úterý podávám čerstvou nektarinkovou šťávu
a citronovo-limetkové sušenkové řezy.
Výborně, tak na viděnou.
OBJEVILI POČÁTEK ŽIVOTA?
AUTORKA PŘEDLOHY BONNIE GARMUS
LEKCE CHEMIE
A co tyhle?
„Butylhydroxytoluen.“
Dobrá zásada je nejíst nic, co sdílí přísady s raketovým palivem.
Přidám si to na seznam terminologie.
Jaké měl táta oči?
Modré jako ty. Víš, jak fungují recesivní geny.
Jakou měl barvu vlasů?
Hnědou. Kde se v tobě berou tyhle dotazy?
Paní Mudfordová po nás chce rodokmen
a já o svém tátovi nic nevím.
- Ale víš. - Ne, nevím.
Ano, víš. Víš, že to byl geniální vědec,
že byl hodný,
že legračně tancoval, a než ses narodila, byl mi nejdražší ze všech na světě.
A co jeho rodiče? Ty musím zapsat taky.
Zemřeli při autonehodě, když byl malý. Pak žil v dětském domově.
A tvoji rodiče?
Ezra a Iris. Docela jsme se stěhovali. Nic zajímavého.
Takže jsme úplně samy?
Právě naopak.
Máme jedna druhou a Šestatřicítku
a doma nás čeká obrovská rodina, s kterou povečeříme.
Ale vaříš ty, takže povídej. Co potřebuješ?
Já půjdu pro mouku a ty k řeznickému pultu.
- Provedu. - Ať to není moc libové.
Samozřejmě.
- Chci žvejku! - Nechte toho!
- Ke mně! - Chci na koně!
- Slez z něho! - V pořádku?
Ano, za ty raubíře se moc omlouvám.
- V pořádku, já to chápu. - Pět minut.
Stačilo by mi pět minut ticha.
A kdybych si mohla vymýšlet, prostírali by stůl a občas poděkovali.
Ale stačilo by mi i těch pět minut.
To ale byli výtržníci, panečku.
Butylhydroxytoluen.
Ten muž byl blázen. Já, a v televizi?
Vážně? Poslyš, tam dobře platí.
Za kolik bys prodal duši?
To záleží. Kolik tam dávají?
Vždyť prodáváš Tupperware.
Jen abych měla čas na svůj výzkum.
Já chci být herec. Jako ti v Gunsmoke.
Chceš být právník jako máma.
A přinejhorším doktor jako táta.
Přinesu ti ještě mléko.
Máš štěstí, že máš tátu.
Ty máš taky tátu, králíčku.
Právě se na tebe shora dívá.
Já vím, jen tak provokuju.
Promiňte, slečno Zottová,
ale proč máte na lince neotevřený dopis z Phillipsovy laboratoře?
Z té, kam si vás volali už na dva nástupní pohovory?
Odmítnutí radši čtu až po jídle.
Mám se na to podívat první? Umím zachovat kamennou tvář.
Otevři ho!
- Otevřít! - Otevřít!
- Otevřít! Otevřít! - No dobře, tak jo.
Čti.
„Vážená slečno Zottová, děkujeme, že jste tak trpělivě čekala,
než zúžíme náš seznam kandidátů.
S nadšením...
S nadšením oznamujeme, že jste postoupila do posledního kola
a už brzy bude rozhodnuto.
Dodejte nám prosím svá doporučení, abychom mohli...“ Bla, bla, bla.
Gratuluju, Elizabeth!
- Doporučení. - Je to skvělé.
Co se tím myslí?
Že někdo, s kým už nechceš pracovat, má v rukou tvou budoucí kariéru.
Zkrátka, nedělám si velké naděje.
LABORATOŘE HASTINGS
Jdu za doktorem Donattim.
Nemám domluvenou schůzku, ale chci ho překvapit.
Pan Donatti už tu nepracuje.
To jsem nevěděla.
S kým si můžu promluvit o...
Děkuji.
Elizabeth?
Boryweitzi.
Tak kam se Donatti poděl?
No, znáte to.
Představenstvo stálo o novou krev.
Nová krev je stará krev znovu poslaná do oběhu.
To je pravda.
Chtěl jsem se za ty roky už mockrát ozvat.
Dával jste si načas?
Mrzí mě to, Elizabeth.
Ano. Víte, hlásím se o pozici u Phillipse.
Žádat tady o doporučení je mi nadmíru nepříjemné.
Napište mi prosím pravdivé hodnocení,
nebo mi do očí řekněte, že mi budete bránit v kariéře
tak jako Donatti.
Jistě už máte pochvalné hodnocení od své aktuální laboratoře.
Prodávám Tupperware.
Žádnou pochvalu vám nenapíšu.
Tohle byla chyba.
Chci totiž, abyste se vrátila sem.
Sem? Žertujete?
Jste výborná vědkyně.
A ať už máte na Hastings jakýkoli názor,
pořád je to nejlepší ústav v jižní Kalifornii.
Mnohem lepší než Phillips. Aspoň to zvažte.
- Chemička? - No, juniorní.
- Na kterém oddělení? - DNA.
Díky Remsenovi a mé skvělé pověsti
se z naší DNA laboratoře stala autorita v oboru abiogeneze.
Tým nadšených mužů s důležitou prací.
A publikovali bychom spolu. Byla byste druhý autor.
A kdo by byl první?
No, já.
Vy? Muž, který si přivlastnil mou práci a zapřel to?
Nemůžu vás hned postavit do čela. Druhý autor, to... to není málo.
Druhý autor, to už něco znamená.
Takže to zvážíte?
Už se stalo.
A kdo je podle vás tato osoba z mého rodokmenu?
Leno?
Prezident?
„Mohl by to být prezident?“ A ne.
Amando?
Mohla by to být Lassie?
Jde o rodokmen, ne psí boudu. Bavíme se tu o osobách.
- Osoby jsou zvířata. - Nejsou, Madeline. Osoby jsou lidé.
Ale lidé jsou savci a savci jsou zvířata.
Madeline, to už stačí.
Tommy?
Mohl bych být zvíře?
Nech toho, Tommy. Přestaň, hned...
Ne, všichni přestaňte!
Posaďte se! Hned!
Tommy.
Madeline, po hodině přijď za mnou.
- Šampaňské? - Ano, díky.
Dáte si taky?
Ne, před obědem nepiju.
Omluvte mě.
Zottovi.
Kristepane.
Naprosto znevážila úkol a prohlásila, že lidé jsou zvířata.
Ale lidé jsou zvířata.
O to tady ale nejde, že ne?
Při včerejším diskuzním kroužku
jsme se bavili o Ralphově želvičce
a Madeline nás přerušila prohlášením, že v knihovně nemůže najít
nic od Normana Mailera.
No, zajímá se o mizantropické postavy.
- To mě nepřekvapuje. - Chcete říct, že Madeline je mizantrop?
Chci říct, že vyrušuje, protože...
protože je to tady pro ni málo náročné.
Chci říct, že by jí bylo lépe
ve škole s rozvrhem pro pokročilejší,
aby se nenudila.
Například v Caswellově.
Soukromou jsem nezvážila.
No, já si myslím, že už byste měla.
Díky za váš čas.
Líbí se ti ve škole, že ano?
Samozřejmě že ne.
Co tím myslíš? Proč jsi nic neřekla?
Ve škole se nelíbí nikomu. To je fakt.
Ne nutně. A takové věci bys mi měla říkat.
Už tak máš dost starostí.
Amando!
Může Amanda dnes k nám?
Její táta pracuje do noci a chceme trénovat náš jazyk.
No jistě.
Ík-dík leč-sno zi-di-goto-do-ová.
Tak pojďte.
Nejdu vás znovu přesvědčovat. Jdu pro Amandu.
A chci vám říct, že ten koláč chutnal druhý den ještě líp.
Nechápu, jak je to vůbec možné.
Mě to nepřekvapuje.
Chlazení koláče spustí u molekul škrobu proces retrogradace,
při němž přejdou do krystalické formy.
Složeniny obsahující chuť v ní uvíznou, a každé sousto je tak chutnější.
Jo, rozhodně jsem tam ty molekuly navíc cítil.
Byly výborné.
Pojďte dál, chystám večeři.
Takovou kuchyň jsem nikdy neviděl.
Protože je to laboratoř, v níž i vařím.
Děvčata jsou vzadu.
Učí našeho psa svůj tajný jazyk.
Jak se Amanda chovala?
Slušně. Byla zábavná. Zajímavá.
Ale rozplakala se, když dostala zeleninové tyčky s burákovým máslem.
Ty jí dělávala moje žena.
To mě mrzí. Kdy zemřela?
Kdepak úmrtí. Rozvod.
Teď je někde v Nevadě na cestě za duchovním osvícením.
Nechápu, jak to děláte.
Co přesně?
Jak to všechno zvládáte.
Já jsem nezadaný otec tři měsíce
a připadám si jako zmatená chobotnice.
Mně nejvíc pomohlo slyšet, že nikdo na to není připravený,
ale pak se přizpůsobí.
Zdá se vám to nemožné, a stejně to dokážete.
Minulý týden jsem jí omylem na oběd přibalil gin.
Když jí to pomůže přežít paní Mudfordovou...
Dobře, tak jo.
A proto jsem ve vás viděl hvězdný potenciál.
Proč přesně?
Respektujete svoje publikum.
Nejednáte s lidmi spatra.
Přijímáte je, jací jsou, a nějak je dokážete i pozvednout.
Zvážila bych to, jen pokud budeme rovnocenní partneři.
- Tak to nefunguje. - Pak to nemá naději, protože nebudu...
Byl by to váš pořad. Rozhodovala byste prakticky o všem.
Když svou práci udělám dobře, nikdo ani nebude znát moje jméno.
Pošlu Mad do soukromé školy. Je drahá.
- Kolik bych vydělávala? - Víc než kdy dřív.
VSTUP DO STUDIA
Mé jméno je Walter a pro dnešek budu vaším průvodcem.
Tak pojďme. Vpravo vidíte vlasy a make-up.
- To zvládnu sama. - Ne, nezvládnete.
To je Amos, náš best boy. Skvělý chlapík.
A proč mu říkáte best boy?
To je název pozice.
- To je Matt a Robert. - Zdravím.
Rekvizity.
- Rekvizity? - Nádobí, miniatury poníků, co chcete.
A tyhle dámy jsou už teď vaše největší fanynky.
- Shari, Nancy, Lynn a Ronni. - Dobrý den.
Ráda vás poznávám.
- Nápodobně. - Dobře, a teď...
- Kávu? - Jistě, jakou pijete?
Ne, promiňte. Já ji přinesu vám, je to má práce.
Jakou pijete?
Nedám si, děkuji.
Dobře, a nakonec...
velín.
Dobrý den.
A pak váš nový domov.
Kenny, rozsviť.
Zdravím, pane Pine.
Dali jsme hlavy dohromady a zbudovali vysněnou kuchyň každé ženy.
Takže? Co vy na to?
Je příšerná.
Dobře, dáme si pauzu.
Jasně, chápu, co vás trápí.
Háček je v tom, že televize musí být atraktivní a zábavná.
Vaření není zábava. Je to klíčová práce.
Jasně. Dobře, mám nápad.
Pojmeme to jako pořádání nejlepší večeře na světě.
- Když s panem Zottem... - Žádný není.
Nejsem vdaná. Nikdy jsem nebyla.
Víte co? Můžeme... Můžete přijít později?
Takže vaše... Takže Madin otec...
- Zahýbal své ženě? - To ne. Milovali jsme se.
Byli jsme spřízněné duše, ale zemřel, než jsem zjistila, že čekám dítě.
To je mi moc líto.
Mně je vás taky líto, kvůli tomu rozvodu.
Ale ne, to nemusí. My se nemilovali.
Ona možná ani duši nemá.
Hele, uděláme to takhle.
Přistupujte k tomu pořadu jako ke vzrušujícímu, novému experimentu.
...tato milá čtveřice.
Nejdřív náš šampion...
- Zottovi. - Slečno Zottová.
Nechtěly byste s Mad zítra přijít na grilování?
Zmiň mou novou marinádu.
Mad určitě přijde, ale já možná budu ještě studovat.
- Studovat? - Televizi.
- Jak se studuje televize? - Pusť si kanál 4.
Jo.
Hotovo?
Hotovo.
Už můžu.
Sleduj, jak často se moderátor usměje.
Proboha. Proč se tolik usmívají?
Na životní pojistce není nic veselého, ale prostě si zaznamenávám počet úsměvů.
Sleduji jejich korelaci s žebříčkem v TV Guide
s důrazem na diváky ve věku mezi 24 a 35 lety.
Je to geniální, nebo ujeté? Nevím.
Do vysílání pořadu zbývají dva týdny, což na studium není moc.
Kdybys potřebovala studijní pauzu, najdeš nás tady u grilu.
S mou novou marinádou. Ahoj, Elizabeth.
- Ahoj, Charlie. - Miluju tě. Budeš mi chybět.
Já myslela, že už na noční nechodí.
Já taky.
Zlaté stránky. Kniha, kde najdete, co hledáte.
Potřebuju slogan? Musí ho mít každý pořad?
- Nehroť to tak. - Tuhle radu dodnes nechápu.
- Zatím, slečno Zottová. - Zatím, paní Sloanová.
...a špína je ta tam.
Ano, ta tajná slova zní...
To snad ne.
„Zkrátka jsem byl příliš zbabělý, než abych se zachoval správně,
protože jsem byl příliš zbabělý, než abych se nezachoval nesprávně.“
Co to znamená?
Pip podle mě vzpomíná na chvíle,
kdy cítil nátlak něco dělat či nedělat, protože se to od něj čekalo.
A to z něj dělá zbabělce?
Šestatřicítko.
Poslyš, Mad. Vzpomínáš si na Amandina tátu, Waltera?
Myslíš, že trpím amnézií?
Teď jsme ho viděly.
Snažím se ti říct, že s ním budu pracovat pro jejich televizní stanici.
Takže naše odpoledne budou vypadat jinak.
Ale já je mám ráda.
Já je zbožňuju.
Ale budu dělat to, co se ode mě očekává, stejně jako Pip.
Já to nechápu. Jsi vědkyně.
Budu pokračovat ve vědě, jenom v kuchyni a před kamerami.
Asi jako učitelka, která učí druhé vařit.
Navíc se nám to vyplatí.
Bude to náročné, ale když se ti nelíbí ve škole,
napadlo mě, jestli Caswell...
Ta velká škola u parku.
Možná by pro tebe byla lepší.
Mám na vybranou?
Nejdřív to tam zkus, a když se ti nebude líbit, máš právo veta.
Takže tam asi prostě půjdu a hotovo.
Právo veta, slibuju.
- Mám tě ráda, králíčku. - Taky tě mám ráda.
Tři, dva, jedna, jedeme!
„Jsem Elizabeth Zottová a toto je Večeře o šesté. Máme...“
Tohle přečíst nemůžu.
A Waltře, přestávají se mi prokrvovat paže.
Tak jo, dobře, dobře.
V pořádku, od toho jsou zkoušky.
- Dobře, ano. - A ohromně ti to sluší.
Ty šaty by ohromně padly průměrné holčičce.
- Já jsem dospělá žena. - Dobře, to je správná energie a...
Podáte větší cedule?
Ne, v tom problém není.
Nemůžu to přečíst kvůli svému svědomí.
Mám vlastní komentář. Smím? Prostě ho řeknu.
- Tři, dva, jedna? - Můžeš prostě začít.
Dobře.
Jsem Elizabeth Zottová a toto je Večeře o šesté.
Prášek do pečiva je zásada,
jež zvedne úroveň pH v kuřecí kůžičce, což povede k její křupavosti.
Začnu znovu.
- Elizabeth... - Ano?
Když se přeřekneš, prostě pokračuj. Vysíláme totiž živě.
- Takže se nedá vracet. - Jistě, ano. Omlouvám se.
Jistě, tak jo.
Dobře.
Jak jsem říkala, prášek do pečiva je kypřidlo,
které zvedá úroveň pH v kuřecí kůžičce.
Jinými slovy, kůžička se při pečení roztahuje.
Čím větší plocha, tím křupavější výsledek.
- Předvedu. - Úroveň pH? To má být vtip?
Teprve hledáme směr.
Objemný účes, upnuté šaty, lascivní kulisy. Hotovo.
Teď ještě sexy manželku, milující matku, kterou každej chlap
po příchodu z práce rád uvidí.
Ale tentokrát je naším cílem snížit čtvereční plochu zeleniny.
Čtvereční plochu? Co má tohle sakra znamenat?
Phile, podívej.
Věc se má takhle.
Není to jen kuchařka a matka, ale taky chemička.
Možná bychom mohli zveličit její vědecké úspěchy.
Dát ženám v domácnosti nějaký vzor.
- ...slzný plyn. - Co to má být?
Proto využívám brýle, které bohužel v sadách na vaření chybí.
Phile, podle mě máme šanci natočit něco smysluplného.
Smysluplného? Jsi snad amiš, nebo co? Ne!
Chceme upnuté šaty, sugestivní pohyby,
třeba když si nasadí chňapky nějak takhle.
A na konci každého dílu by měla manželovi namíchat koktejl.
- Slečna Zottová asi nebude chtít... - Koho sakra zajímá, co chce?
Je to její pořad.
Ne, Waltře. Je to můj pořad.
Ahoj, Šestatřicítko.
Vítej doma, Mad.
Tady máš dnešní rozvrh. Od 15:30 do 16:00, svačina.
V lednici máš ďábelská vejce. Malá rada: Se špetkou papriky jsou lepší.
Od 16:00 do 16:30, úkoly.
Já vždycky ráda začala od neoblíbených předmětů.
Abych je měla z krku.
Od 16:30 do 17:00, četba.
Přečti Šestatřicítce z Nadějných vyhlídek. Skončily jsme na straně 87.
Od 17:00 do 18:00 tě bude hlídat paní Waterhousová
nebo půjdeš s Lindou do kostela na zkoušku sboru.
Před přecházením silnice se rozhlédni a nezapomeň:
Bůh neexistuje, ale my respektujeme cizí víru.
Na večeři jsem doma. Mám tě ráda, máma.
KŘEHKÉ
NAPOMENUTÍ
- Mad! Musíme vyrazit! - Už běžím!
Nevynech mě, laskavý spasiteli.
Slyš mé pokorné volání.
Když na druhé se usmíváš,
ani mě nevynech.
Ani mě nevynech.
Nevynech mě, laskavý spasiteli.
Slyš mé pokorné volání...
Ahoj. Kdopak jsi?
To vám nesmím říct, protože vás neznám.
Rozumím.
Jsem reverend Wakely. Tohle je můj kostel.
Já jsem Mad Zottová. Nemám svůj kostel, protože podle mámy Bůh není.
Jsem Lindina sousedka.
Rodokmen. To je ale zábava.
Diskutabilní.
- Diskutabilní? - To znamená sporné.
Ano, to znamená.
Co už máš vyplněné?
Z máminy strany mám Ezru a Iris,
ale z tátovy ještě nic.
Nevím, kde začít.
Proč se ho nezeptáš?
Už nežije.
To je mi líto.
Lidi říkají, že nám nemůže chybět, co jsme neměli.
Ale já myslím, že se pletou. Nemyslíte?
Podle mě se lidé hodně pletou.
A co je tohle?
Nějaká vodítka z tátovy pracovny,
kterou jsem neprohledávala, kdyby se někdo ptal.
Ale nevím, kam chodil do školy, tak jsou mi k ničemu.
Okřídlený býk?
Tak se vyobrazuje svatý Lukáš. Chodil do Školy svatého Lukáše.
Ale do které?
To je otázka.
Ani mě nevynech.
A tím pro dnešek končíme.
V zítřejší Večeři o šesté si prostudujeme koloidy.
I když nevím, proč Večeře o šesté.
Měla by se jmenovat Večeře o půl šesté. Ale co už.
Waltře, promluvme si o názvu. Je strašně zavádějící.
No, můžeme ho probrat. A taky... se napijeme.
Já nepiju.
- Já ano. - Dobře.
Vím, co řekneš, a provedu nějaké změny.
Mám poznámky.
Scéna: plná zbytečností. Cedule s textem: netřeba, odstranit.
Kostým: Waltře, ty šaty jsou příšerné a potřebuji svůj plášť.
- Plášť nepůjde? - Elizabeth.
Má větší plochu než zástěra. Nechápu, proč v něm nevaří každý.
Elizabeth, o plášť nejde.
Philovi se ten pořad nelíbil.
Philovi? Kdo je Phil?
Majitel naší stanice.
Nenávidím ho, nenávidím. Strašlivě moc.
Děsí mě ve spánku. Děsí mě i ve dne.
Zajímá mě Philův názor?
- Ne, nezajímá. - Ale...
Já s ním souhlasím. Chce to nějaké změny.
Já věděla, že to tak dopadne.
- Řekl jsi, že to bude můj pořad. - Jo, a taky je. Vážně.
Tak ať je to vidět.
Víš, co na televizi miluju?
Všechno.
Má moc lidi přenést a bavit.
Moc přesvědčit tě, že jsi něčeho součástí.
Problém s tím dnešním pořadem nebyl ve scéně ani v kostýmech.
Spíš jsem chtěl vidět, jak budeš sama sebou, a nejen vědkyní.
Ale já jsem vědkyně. Tak jsem sama sebou.
To je možné.
Ale je to jenom začátek.
Paní Mudfordová prohlásila, že si ve škole vedu dobře.
Držela jsem jazyk za zuby, i když chtěla obrázek tučňáka v kabátu a čepici.
Asi neví,
že spousta druhů tučňáka žije pod rovníkem.
No, to je běžný omyl.
A knihovnici jsem neřekla o jedinou knihu.
- A nedělila jsem se o oběd s Amandou... - Mad.
Chápu, že jsi z nové školy nervózní.
Ale změna je dobrá věc. Změna je vývoj.
Rozdělíme se. Řeznický pult, nebo mléčné výrobky?
Nemůžu zůstat s tebou?
Jistě, králíčku.
Dále.
Drobná změna plánu.
- Nic velkého. - Ano?
Sotva zaznamenatelná.
Waltře.
No...
Večeře o šesté se bude vysílat dneska. Hned teď.
V televizi? Máme ještě dva týdny zkoušet.
Reprízy pořadu, který nahradíš, mají malou sledovanost.
A ještě něco. Dobrá zpráva.
A to jsem asi měl říct dřív.
Jsme nejhůř hodnocený kanál, takže se bude dívat jen pár lidí.
Phil nás nesnáší
a možná tohle dělá, jen aby mohl pořad zrušit.
Tohle je ta tvoje úzká spolupráce s talenty?
Neřekl jsem, že mi to jde.
Zlom vaz.
Vážně to zvažuju.
Zkouška. Zkouška. Raz, dva, tři.
Shari, poznač si, kde co je.
Pohyb! Jdeme na to, lidi!
Pohyb! Pohyb!
ELIZABETH ZOTTOVÁ VEČEŘE O ŠESTÉ
Jedeme za pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Já beru vaření vážně a vím, že vy také.
Zároveň vím, že váš čas je důležitý. A můj stejně tak.
Sakra, to je tužka? Na co má podělanou tužku?
Ze zkušenosti vím, že lidé často nedoceňují dřinu a oběti,
které vyžaduje role matky, manželky, ženy obecně.
Já mezi tyto lidi nepatřím.
Dnes tady společně budeme dělat něco smysluplného.
Něco vytvoříme a nezůstane to bez povšimnutí.
Připravíme večeři, na které záleží.
Ráda mám při práci dostatek místa.
Tak si lépe uvědomíme, že náš společný úkol je důležitý.
Harry, pomůžeš mi s těmi věcmi?
A Eugene, Amosi. Děkuji.
Vaření je chemie a chemie je život.
Vaše schopnost všechno změnit, včetně sebe, začíná právě tady.
Pusťme se do toho.
Co se vám líbilo?
Trpím nespavostí a tenhle pořad mě hned uspal.
Brambory jsou bohaté na vitamin C, draslík a sacharidy.
Já se hrdě řadím mezi přehlížené tahouny vaření.
Ženy a pečené brambory.
Ano?
- Podle mě byla... - Zabilo by ji se usmát?
Přesně. A zdálo se mi, že má hezkou postavu,
ale pod tím divným pláštěm.
Přidávám do chilli skořici. To jsem nikdy neudělala.
Nebojte se v kuchyni experimentovat.
Nebojácnost v kuchyni znamená nebojácnost v životě.
Popište pocity při sledování jedním slovem.
- Znuděný. - Potrestaný.
- Vyčerpaný. Sklíčený. - Smutný. Ztracený.
Ano, vaše slovo?
Schopná.
Schopná? Co to má znamenat?
A víc už toho dnes nestihneme.
Snad se přidáte zase zítra na fascinující průzkum světa teploty
a jejího vlivu na chuťové buňky.
Děti, prostřete stůl. Máma potřebuje chvilku pro sebe.
POTLESK
A hotovo.
Celý svět má v rukou svých.
Celý svět má v rukou svých. Celý svět má...
Rád zas vidím svého oblíbeného detektiva.
Dobrý den.
Snad nešlápnu na žádné kuří oko, ale mám seznam Škol svatého Lukáše
V Alabamě, na Aljašce, v Arizoně, Arkansasu, Kalifornii, Coloradu,
Connecticutu a Delawaru.
Na tobě teď bude podívat se i na Wisconsin a Wyoming.
- No teda. Jak jste to dokázal? - Mám to ze zlatých stránek v knihovně.
Vyhledáš si Svaté Lukáše v daném státu a najdeš jich hodně.
Církve nemívají moc velkou fantazii, když jde o názvy.
Proč mi pomáháte?
Protože ten, kdo se neptá, slepě věří.
A slepá víra má do té pravé strašlivě daleko.
Zopakujete to pomaleji?
„Popište moderátorku.“
„Namyšlená.“ „Nepříjemná.“ „Ani jednou se neusmála.“
Usmívat se?
Usmívá se chirurg, když operuje slepé střevo? Ne.
Přál byste si to? Ne.
- Pane Lebensmale? - Později.
Když vám přikážu se usmívat, budete se usmívat, sakra.
Nebudu.
- Elizabeth se snaží říct... - Ví, co říkám, protože to říkám.
Poslyšte, mladá dámo.
Já tuhle stanici vlastním. Rozumíte mi?
Zvedne někdo ten telefon, sakra?
Nemůžete sem prostě nakráčet a dělat si, co chcete.
Nedělám si, co chci. Kdyby ano, tak jsem ve výzkumné laboratoři.
Něco vám vysvětlím.
Muži se neustále snaží něco vysvětlovat a ženy to mají poslouchat.
Jsem tady jen kvůli penězům,
ale budu tvrdě dřít, abych na ten pořad mohla být hrdá.
Vy chcete pořad, který šíří mýtus, že ženy jsou tupé
a rozhodnutím dne pro ně je výběr laku na nehty.
Já jej šířit nebudu, ať mi budete vyhrožovat čímkoli.
Muž chce, aby mu po dlouhém pracovním dni žena namíchala drink.
Tak ho sakra namíchejte.
Proč myslíte, že měl delší den než ona? Proč si sakra nenamícháte drink sám?
- Pane Lebensmale. - Co?
Volají nám ohledně toho pořadu.
Nějaké zmatky ohledně zítřejších přísad. Konkrétně se ptají na CH3COOH.
Kyselina octová. Ocet. To je 4% kyselina.
Pardon, měla jsem to napsat laicky.
Jestli to tak půjde dál, budeme potřebovat další telefonistky.
Vydržte chvilku. Hned vám to zjistím.
CH3COOH je ocet.
Večeře o šesté, strpení.
Večeře o šesté.
Haló, Večeře o šesté. Tady Elizabeth.
Ano, ta Elizabeth.
Moc mě těší, že se pořad líbí.
- Právě sledujete samovznícení. - Ano.
Působí dramaticky, ale je to prosté.
A skvěle se k němu hodí koláč.
Pukrle jsem asi dělala poprvé.
No, všechno je jednou poprvé. A naposledy.
Na viděnou zítra.
Děti, prostřete stůl. Máma potřebuje chvilku pro sebe.
Ahoj. S drobným zpožděním, promiň.
S drobným?
Přijely za mnou ženy až ze San Francisca a měly milion otázek na tlučení másla.
A musela jsem projít seznam přísad a...
To je fuk.
O co jsem přišla?
O všechno.
Pak asi zbývá jediná možnost.
Tak povídej. Všechno mi řekni.
Zatím se mi zdá, že všichni na Caswellu jsou slušní a chytří a chtějí se učit.
Mají tam velkou knihovnu.
Vybrala jsem si Skutečný život Sebastiana Knighta
a zatím to vypadá na docela dobrou četbu.
- Nerada vás ruším. - Je...
Každý den vás sleduji a díl o tom, jak pohostit nákypem
a jak se zhostit úkolu, byl opravdu inspirativní.
Má sestra se bála požádat o zvýšení platu, ale pak jsem vás citovala.
„Strach je pouze reakce neurotransmiterů na vnímanou hrozbu.“
A získala ho. Vážně jí přidali.
No tedy. To je báječné.
Přinesu vám nákyp zdarma.
Děkuji.
Nákyp.
Mrzí mě to. Mad, povíš mi o té knize víc?
- No... - Tak už se to nese.
A moc se omlouvám, ale můžete se mi podepsat?
Samozřejmě.
Díky.
- Díky. - Nápodobně.
Ještě jednou promiň. Už máš mou plnou pozornost.
Nemůžeme jet domů?
Co kdybychom dojedly večeři a pak jely?
Dobře.
VEČEŘE O ŠESTÉ KAŽDÝ VŠEDNÍ DEN NA RBLA TV
Překlad titulků: Růžena Svobodová