Pēc diviem īrieniem - pilna jauda.
Pilna jauda.
Atšķirībā no citām Tupperware ballītēm,
es sniedzu produktu aprakstu un pati gatavoju uzkodas.
Otrdienas ēdienkartē būs svaigi spiesta nektarīnu sula,
kā arī citronu un laimu batoniņi ar pilngraudu krekeru pamatni.
Lieliski. Uz tikšanos!
VAI VIŅI ZINA, KĀ IZCĒLĀS DZĪVĪBA?
PAMATĀ - BONIJAS GĀRMUSAS GRĀMATA
Kā ar šīm?
"Butilhidroksitoluols."
Nevajadzētu ēst produktus, kam ir kopīgas sastāvdaļas ar reaktīvo dzinēju degvielu.
Iekļaušu to savā vārdu krājumā.
Kādā krāsā tētim bija acis?
Zilas, tāpat kā tev. Tu zini, kā darbojas recesīvie gēni.
Kādā krāsā viņam bija mati?
Brūni. Kāpēc šie jautājumi?
Madfordas kundze liek mums izveidot dzimtas koku,
un es par tēti neko nezinu.
- Tu par savu tēti zini. - Nezinu vis.
Zini gan. Tu zini, ka viņš bija izcils zinātnieks,
viņš bija laipns,
ļoti smieklīgi dejoja
un bija mans mīļākais cilvēks, līdz es satiku tevi.
Bet viņa vecāki? Man jāieraksta dzimtas kokā arī viņi.
Tavi vecvecāki gāja bojā autoavārijā, tāpēc viņš nonāca zēnu patversmē.
Bet tavi vecāki?
Ezra un Airisa. Mēs bieži pārcēlāmies. Nekā aizraujoša.
Tātad esam pilnīgi vienas?
Mēs galīgi neesam vienas.
Mēs esam viena otrai, mums ir Seši Trīsdesmit,
un pie mums uz vakariņām ieradīsies milzīga ģimene.
Bet šefpavāre esi tu, tāpēc saki: ko tev vajag?
Es paņemšu miltus. Tev jāaiziet pēc gaļas.
- Sapratu. - Tikai neņem pārāk liesu.
Protams.
- Gribu košļeni! - Beidziet!
- Nāciet atpakaļ! - Gribu uz zirga!
- Kāp nost! - Vai viss kārtībā?
Jā. Es atvainojos par saviem resgaļiem.
- Nekas. Es saprotu. - Ziniet, piecas minūtes.
Es gribu tikai piecas minūtes klusuma.
Pilnai laimei pietiktu,
ja viņi uzklātu galdu un šad tad pateiktu paldies.
Bet es priecātos arī par piecām minūtēm.
Tie zēni bija tik trokšņaini. Ārprāts!
Butilhidroksitoluols.
Viņš bija sajucis. Es - TV raidījuma vadītāja?
Nopietni? Runā, ka televīzijā labi maksā.
Kāda ir cena par dvēseles pārdošanu?
Tas atkarīgs no tā, cik viņi maksā.
Man likās, ka tu pārdod Tupperware.
Es pārdodu Tupperware traukus, lai man būtu laiks pētījumiem.
Es gribu būt aktieris. Kā seriālā Gunsmoke.
Tu gribi būt jurists, kā tava māte.
Vai sliktākajā gadījumā - ārsts, kā tavs tēvs.
Vajag vēl pienu.
Laimīgie - jums ir tēvs.
Arī tev ir tēvs, pelīt.
Viņš skatās uz tevi no debesīm.
Zinu. Es tikai uzvedos provokatīvi.
Atvainojiet, Zotas jaunkundz,
bet kāpēc tev uz letes ir neatvērta vēstule no Phillips Laboratory?
No tā paša Phillips, kur esi bijusi jau uz divām papildu intervijām?
Atraidījumu labāk saņemt pēc maltītes.
Vai gribi, lai es to izlasu pirmā? Mana seja tev neko neizpaudīs.
Atver!
- Atver! - Atver!
- Atver! Atver! - Labi, lai notiek!
Nolasi skaļi!
"Zotas jaunkundz, pateicamies par pacietību,
kamēr mēs sašaurinām kandidātu loku.
Mēs ar prieku...
Mēs ar prieku paziņojam, ka esat iekļuvusi pēdējā kārtā
un mēs drīzumā pieņemsim lēmumu.
Lūdzu, atsūtiet atsauksmes, lai mēs varētu..." Bla-bla-bla!
Apsveicu, Elizabete!
- Atsauksmes. - Tas ir lieliski.
Kas ir atsauksme?
Ar to darba devējs, pie kura vairs negribi strādāt, nosaka, vai dabūsi darbu citur.
Lai nu kā, es pārāk nesaceros.
Es gribu satikt doktoru Donati.
Neesmu pieteikusies, bet cerēju uz pārsteiguma elementu.
Doktors Donati te vairs nestrādā.
Es nezināju.
Ar ko es varētu runāt par...
Paldies.
Elizabete?
Borivic!
Kas notika ar Donati?
Tu taču zini, kā tas notiek.
Valde bija gatava jaunām asinīm.
Jaunās asinis ir tādas pašas kā vecās.
Varbūt tev taisnība.
Nespēju izteikt, cik daudz reižu esmu gribējis ar tevi sazināties.
Tu tikai nesteidzies?
Piedod, Elizabete.
Jā, esmu pieteikusies uz ķīmiķes amatu Phillips.
Būt šeit un lūgt rekomendāciju ir ārkārtīgi nepatīkami.
Tāpēc, lūdzu, esi patiess un uzraksti atbilstīgu vērtējumu
vai arī atklāti pasaki, ka bloķēsi manu karjeras izaugsmi,
kā to darīja Donati.
Tu noteikti esi saņēmusi spožu atsauksmi no savas pašreizējās laboratorijas.
Pašlaik es pārdodu Tupperware.
Es tev nerakstīšu labu rekomendāciju.
Zināju, ka tā ir kļūda.
Nerakstīšu, jo gribu, lai atgriezies šeit.
Šeit? Tu joko?
Tu esi izcila ķīmiķe.
Un, lai vai ko tu domātu par Hastings,
tas joprojām ir labākais iestādījums Dienvidkalifornijā.
Daudz labāks nekā Phillips. Būtu muļķīgi to neapsvērt.
- Ķīmiķe? - Nu, jaunākā ķīmiķe.
Kurā nodaļā?
DNS.
Remsena finansējums un mana cienījamā reputācija
palīdzējusi mūsu DNS laboratorijai kļūt par autoritāti abioģenēzes pētījumos.
Esam aizrautīgi vīri, kas veic svarīgu darbu.
Un mēs publicētos kopā. Tu pat varētu būt otrā autore.
Kurš būtu pirmais autors?
Nu, es.
Tu?
Cilvēks, kas nozaga manu darbu un par to meloja?
Nevaru tevi vienkārši iecelt par galveno. Otrais autors - tas nav nieks.
Otrais autors ir diezgan ievērojami.
Tad tu apsvērsi piedāvājumu?
Jau apsvēru.
Un kas, jūsuprāt, manā dzimtas kokā ir šis?
Līna?
Prezidents?
"Vai tas varētu būt prezidents?" Un - nē.
Amanda!
Vai tā varētu būt Lesija?
Šis ir dzimtas koks, nevis suņubūda. Mēs runājam par cilvēkiem.
Cilvēki ir dzīvnieki.
Nē, nav, Medelina. Cilvēki ir cilvēki.
Bet cilvēki ir zīdītāji, un zīdītāji ir dzīvnieki.
Medelina, pietiek!
- Tomij? - Vai es varētu būt dzīvnieks?
Beidz, Tomij! Pārstāj!
Ak nē! Nē, beidziet!
Apsēdieties! Tūlīt pat!
Tomij!
Medelina, tu paliksi pie manis pēc stundām.
- Šampanieti? - Jā. Paldies.
Jūs arī?
Ai, nē. Es pirms pusdienām nedzeru.
Atvainojiet!
Zotu rezidence.
Dieva dēļ!
Viņa iztraucēja visu nodarbību un pateica, ka cilvēki ir dzīvnieki.
Bet cilvēki tiešām ir dzīvnieki.
Runa nav par to.
Vakar apļa laikā
mēs runājām par Ralfa mājdzīvnieku bruņurupuci
un Madelina sarunu pārtrauca, sakot, ka mūsu grāmatplauktos
neesot atradusi Normenu Meileru.
Viņu interesē mizantropiskie personāži.
Kāds tur brīnums.
Vai sakāt, ka Medelina ir mizantrope?
Es saku, ka viņa traucē stundas,
jo viņai šeit ir garlaicīgi.
Es saku, ka viņai labāk būtu mācīties skolā ar progresīvāku mācību programmu,
lai viņa būtu nodarbināta.
Piemēram, Kesvelas skolā.
Privātskolu nebiju apsvērusi.
Nu, manuprāt, jums pienācis laiks to apsvērt.
Paldies par veltīto laiku.
Tev taču skola patīk, vai ne?
Protams, ka man skola nepatīk.
Kā tā? Kāpēc tu man to neteici?
Nevienam nepatīk skola. Tas ir fakts.
Tas nebūt nav fakts, un tādas lietas tev man ir jāstāsta.
Tev jau tā ir daudz raižu.
Amanda!
Mamm, vai Amanda var atnākt ciemos?
Viņas tētim vēlu beidzas darbs, un mums jāmācās mūsu slepenā valoda.
Protams.
Dies-pal, tas-zo kundz-jaun.
Nāciet, meitenes!
Neesmu te, lai jūs pierunātu. Tikai atnācu pēc Amandas.
Un gribēju pateikt, ka vistas pīrāgs nākamajā dienā garšoja vēl labāk.
Nesaprotu, kā tas vispār iespējams.
Tur nav nekā neparasta.
Pīrāgam atdziestot, ar cieti notiek process, ko sauc par retrogradāciju,
un molekulas pārstrukturējas kristāliskā formā.
Aromātiskie savienojumi paliek tajās struktūrās,
tādēļ katrs kumoss šķiet vēl gardāks.
Jā, es noteikti sagaršoju papildu molekulas.
Bija diezgan garšīgi.
Ienāciet! Es gatavoju vakariņas.
Nebiju redzējis tādu virtuvi.
Tā ir mana laboratorija, kurā es arī gatavoju.
Meitenes ir gala istabā.
Māca sunim savu slepeno valodu.
Kā Amanda uzvedās?
Pieklājīga. Jautra. Patīkama.
Lai gan jāpasaka - viņa izplūda asarās, kad piedāvāju seleriju uzkodas.
Tās viņai mēdza gatavot mana sieva.
Man ļoti žēl. Kad viņa nomira?
Viņa nav mirusi. Šķīrusies.
Viņa ir kaut kur Nevadā, garīgās apgaismības ceļojumā.
Nesaprotu, kā jūs to darāt.
Ko tad?
Kā jums izdodas ar visu tikt galā.
Esmu vientuļais tētis veselus trīs mēnešus
un jūtos kā neveikls astoņkājis.
Labākais padoms, ko esmu saņēmusi: neviens šim uzdevumam nav sagatavots,
bet tad saņemas.
Lai gan domā, ka nespēj, tik un tā dara.
Pagājušonedēļ nejauši ieliku viņas pusdienu kārbā džina blašķi.
Ir jāpalīdz bērnam izturēt Madfordas kundzes stundas.
Labi, aiziet!
Tieši tāpēc man likās, ka jūs varētu būt TV zvaigzne.
Un kāpēc?
Tāpēc, ka jūs cienāt auditoriju.
Nerunājat aizbildnieciski.
Neesat nosodoša, un jums kaut kā izdodas iedvesmot.
Ja es to apsvērtu, mums būtu jābūt vienlīdzīgiem partneriem.
Tā tas nenotiek.
Tad tas nenotiks, jo es nebūšu...
Nē, tas būtu jūsu raidījums. Jūs būtu noteicēja par katru aspektu.
Ja es labi izdarīšu savu darbu, neviens pat nezinās, kas esmu.
Es grasos sūtīt Medu privātskolā. Tā ir dārga.
- Cik man maksātu? - Vairāk, nekā jebkad esat nopelnījusi.
SKATUVES IEEJA
Mani sauc Volters, un šodien es būšu tavs gids.
Paskatīsimies. Pa labi ir frizieres un grimētājas.
- To es varu pati. - Nē, nevari.
Tas ir Eimoss, gaismotāja labā roka. Viņš ir labs cilvēks.
Un ar ko viņš ir tik labs?
Tas ir tikai izteiciens.
- Un tas ir Mets. Un Roberts. - Sveiki!
- Rekvizīti.
Kādi rekvizīti?
Putotāji, karotes, poniji - ko vien vajag.
Un šīs dāmas jau ir tavas pielūdzējas.
- Šerija, Nensija, Linna un Ronija. - Sveiki!
Priecājos ar jums iepazīties.
- Mums arī prieks. - Labi. Nu...
- Kafiju? - Protams. Kādu vēlaties?
Nē, atvainojiet, pagatavošu kafiju jums. Tas ir mans darbs.
Kādu vēlaties jūs?
Es šobrīd negribu. Paldies.
Labi. Un, visbeidzot...
vadības telpa.
Labdien!
Un šīs ir tavas jaunās mājas.
Kenij, ieslēdz gaismas!
Labrīt, Paina kungs!
Salikām galvas kopā un radījām katras sievietes sapņu virtuvi.
Nu? Ko teiksi?
Tā ir briesmīga.
Labi, piecu minūšu pauze.
Skaidrs. Nē, es saprotu tavas bažas.
Lieta tāda, ka televīzijai jābūt vilinošai un izklaidējošai.
Gatavošana nav izklaide. Tas ir vitāli svarīgs darbs.
Pareizi. Labi, ideja.
Uzskatīsim šo raidījumu par pasaulē labākajām vakariņu viesībām.
- Kad ar Zota kungu rīkosiet vakariņas... - Tāda nav.
Neesmu precējusies. Nekad neesmu bijusi precējusies.
Zini, vai varam... Turpināsim vēlāk.
Tātad tavs... Vai Medas tēvs...
- Vai viņš krāpa sievu? - Ai, nē. Mēs bijām iemīlējušies.
Bijām dvēseles radinieki.
Bet viņš nomira, pirms uzzināju, ka esmu stāvoklī.
Man ļoti žēl.
Arī man žēl par tavu šķiršanos.
Ai, nē. Nevajag. Nebijām iemīlējušies.
Pat nezinu, vai viņai ir dvēsele.
Zini ko? Lūk, kā darīsim.
Domā par šo televīzijas padarīšanu kā par aizraujošu jaunu eksperimentu.
...satiksim četrus cilvēkus.
Pirmais - mūsu čempions...
- Zotu rezidence. - Labdien, Zotas jaunkundz!
Vēlējos pajautāt, vai tu un Meda gribētu rīt atnākt uz barbekjū.
Pasaki par manu jauno marinādi.
Meda aizies, bet es laikam turpināšu izpēti.
- Ko tu pēti? - Televīziju.
Kā pēta televīziju?
Ieslēdz 4. kanālu!
Jā.
Pacēli?
Jā.
Tā.
Pavēro, cik bieži vadītājs smaida vai smejas.
Ak dievs, kāpēc viņi tik daudz smaida?
Par dzīvības apdrošināšanu nav ko smaidīt,
bet, lai vai kā, es atzīmēju, cik bieži tas tiek darīts.
Es arī salīdzinu to ar TV Guide reitingiem,
pievēršot īpašu uzmanību vecuma grupai no 24 līdz 35 gadiem.
Tas ir ģeniāli vai traki? Nevaru saprast.
Pirmais raidījums būs jau pēc divām nedēļām -
izpētei vairs nav daudz laika.
Nu, ja gribēsi no izpētes atpūsties, mēs te grilēsim.
Ar manu jauno marinādi. Atā, Elizabete!
- Atā, Čārlij! - Es tevi mīlu. Man tevis pietrūks.
Man likās, ka Čārlijam naktsmaiņu vairs nav.
Arī man tā likās.
Dzeltenās lapas: tur jūs atradīsiet visu.
Vai man vajag saukli? Vai katram raidījumam ir savs sauklis?
- Nedomā par to tik daudz. - Nekad šo frāzi neesmu sapratusi.
- Visu labu, Zotas jaunkundz! - Visu labu, Slounas kundze!
...un netīrumu vairs nav.
Jā, kungs, burvju vārdi ir...
Nē, nu tiešām!
"Vārdu sakot, biju pārāk gļēvs, lai rīkotos pareizi,
un arī pārāk gļēvs, lai izvairītos rīkoties nepareizi."
Kā to saprast?
Domāju, ka Pips atceras dzīves brīžus,
kad jutās spiests kaut ko darīt vai nedarīt,
jo tas no viņa tika gaidīts.
Un tāpēc viņš ir gļēvulis?
Seši Trīsdesmit!
Klau, Meda, vai atceries Amandas tēti Volteru?
Vai tu domā, ka man ir amnēzija?
Mēs tikko viņu satikām.
Es gribēju pateikt, ka strādāšu kopā ar viņu televīzijā.
Tas nozīmē, ka mūsu pēcpusdienas būs mazliet citādas.
Bet man mūsu pēcpusdienas patīk.
Man mūsu pēcpusdienas ļoti patīk.
Bet es darīšu to, ko no manis gaida, tāpat kā Pips.
Es nesaprotu. Tu esi zinātniece.
Es nodarbošos ar zinātni, tikai virtuvē ar televīzijas kamerām.
Būšu tāda kā skolotāja cilvēkiem, kas grib iemācīties gatavot.
Un tas būs finansiāli izdevīgi.
Zinu, ka būs grūti, bet tu saki, ka tev nepatīk skola,
un es prātoju, vai Kesvela,
zini, tā lielā skola pie parka,
nebūtu tev piemērotāka.
Vai man ir izvēle?
Es gribu, lai tu pamēģini,
un, ja nepatiks, tev būs veto tiesības.
Izklausās, ka es pamēģināšu, un punkts.
Veto tiesības. Es apsolu.
Es tevi mīlu, pelīt.
Es tevi arī.
Trīs, divi, viens, filmējam!
"Esmu Elizabete Zota, un šīs ir Vakariņas sešos. Vai..."
Es nespēju to nolasīt.
Un, Volter, man sāk tirpt rokas.
Labi, nē, labi. Labi.
Tas ir labi. Tāpēc mēs mēģinām ar tērpiem.
- Skaidrs. Jā. - Un tu izskaties fantastiski.
Šī kleita būtu fantastiska vidēja auguma bērnam.
- Esmu pieaugusi sieviete. - Labi. Man patīk tā enerģija. Un, zini...
- Uztaisiet lielākus plakātus! - Nē, nav tā, ka es to nevarētu izlasīt.
Vienkārši man to neļauj sirdsapziņa.
Esmu sagatavojusi tekstu. Drīkstu? Vai... Es to darīšu.
- Trīs, divi, viens? - Tu vari vienkārši runāt.
Labi.
Esmu Elizabete Zota, un šīs ir Vakariņas sešos.
Cepamais pulveris ir sārms,
kas paaugstinās vistas ādas pH līmeni,
radot kraukšķīgu tekstūru.
Sākšu no sākuma.
- Tā, Elizabete... - Esmu E... Jā?
...ja kļūdies, vienkārši turpini. Jo raidījums ir tiešraidē.
- Tāpēc nevaram atkārtot. - Pareizi. Jā. Es atvainojos.
Pareizi. Labi.
Labi.
Kā jau teicu, cepamais pulveris ir irdinātājs,
kas paaugstina vistas ādas pH līmeni.
Īsi sakot, cepot āda izplešas.
Jo lielāks virsmas laukums, jo kraukšķīgāka tekstūra.
- Gribu jums parādīt... - Ādas pH līmenis? Vai tas ir joks?
Mēs joprojām meklējam raidījuma toni.
Kupli mati, apspīlēta kleita, mājīgas dekorācijas. Tas ir.
Bet mums vajag seksīgu sievu, mīlošu māti, kādu ikviens vīrietis kārotu redzēt,
pārnākot mājās no darba.
Taču šoreiz mūsu mērķis ir samazināt dārzeņu kvadrātvienību.
Kvadrātvienība? Kas tas par sviestu?
Fil! Paklau!
Lieta tāda,
ka viņa ir ne tikai pavāre un māte, bet arī ķīmiķe.
Tāpēc es nodomāju - neslēpsim sveci zem pūra
un ļausim mājsaimniecēm paplašināt redzesloku.
- ...izdala asaru gāzi. - Kas tas?
Tāpēc es dodu priekšroku aizsargbrillēm,
kuru virtuves piederumu komplektos diemžēl nav.
Fil, domāju, ka mēs varam uztaisīt kaut ko jēgpilnu.
Jēgpilnu? Kas tu esi - amišs? Nē!
Mums vajag apspīlētas kleitas, pavedinošas kustības,
kad viņa uzvelk karstumizturīgos cimdus.
Un katra raidījuma beigās viņai jāpagatavo vīram kokteilis.
- Diez vai Zotas jaunkundze būs ar mieru... - Kāda man daļa, ko viņa grib?
Tas ir viņas raidījums.
Nē, Volter. Tas ir mans raidījums.
Sveiks, Seši Trīsdesmit!
Sveicināta mājās, Meda!
Lūk, tavs šodienas grafiks. No 15.30 līdz 16.00 - launags.
Ledusskapī ir pildītas olas.
Ieteikums: garšos labāk ar šķipsniņu paprikas pulvera.
No 16.00 līdz 16.30 - mājasdarbi.
Es mēdzu sākt ar priekšmetu, kas man patika vismazāk.
Tad par to var aizmirst.
No 16.30 līdz 17.00 - lasīšana.
Lasi Lielās cerības Sešiem Trīsdesmit. Mēs tikām līdz 87. lappusei.
No 17.00 līdz 18.00 tevi pieskatīs Voterhausas kundze
vai arī Linda paņems līdzi uz baznīcas kora mēģinājumu.
Pirms šķērso ielu, paskaties uz abām pusēm, un neaizmirsti:
dievs nav īsts, bet mēs cienām citu cilvēku uzskatu sistēmas.
Būšu mājās uz vakariņām. Mīlu tevi. Mamma.
TRAUSLS
PIEZĪME PAR SLIKTU UZVEDĪBU
- Meda! Mums jāiet! - Nāku!
Nepaej man garām, glābēj
Dzirdi, pazemīgi saucu
Kamēr citiem dāvā smaidu
Man garām nepaej
Nepaej man garām, glābēj
Dzirdi, pazemīgi saucu...
Labdien! Kas tu būtu?
Nedrīkstu teikt, jo es jūs nepazīstu.
Saprotams.
Esmu mācītājs Veiklijs. Šī ir mana baznīca.
Esmu Meda Zota. Baznīcas man nav, jo mamma saka - dievs nav īsts.
Esmu Lindas kaimiņiene.
Dzimtas koks. Cik interesanti!
Tas ir diskutabli.
- Diskutabli? - Tas nozīmē, ka par to var strīdēties.
Jā, tā ir.
Cik tālu esi tikusi?
Mammas pusē man ir Ezra un Airisa,
bet tēta pusē vēl nav nekā.
Nezinu, ar ko sākt.
Varbūt pajautā viņam?
Viņš ir miris.
Man ļoti žēl.
Cilvēks nevarot ilgoties pēc tā, kā viņam nav bijis,
bet domāju, ka tā nav taisnība. Vai ne?
Tā pilnīgi noteikti nav taisnība.
Un kas ir tās?
Norādes, ko atradu tēta kabinetā,
pa kuru es nerakājos, ja nu jums kāds prasīs.
Bet es nezinu, kurā skolā viņš mācījās, tāpēc no tā nav jēgas.
Redzi spārnoto vērsi?
Tā attēlo Svēto Lūku.
Tavs tētis mācījās Svētā Lūka skolā.
Bet kurā Svētā Lūka skolā?
Tāds ir jautājums.
Man garām nepaej
Un ar to mūsu laiks beidzas.
Rīt Vakariņās sešos mēs pētīsim koloīdus.
Nezinu, kāpēc raidījumu sauc Vakariņas sešos.
Tas būtu jāsauc par Vakariņām pussešos. Bet tā nu tas ir.
Volter, mums jāparunā par nosaukumu. Tas ir ārkārtīgi maldinošs.
Mēs varam to apspriest. Un es tikai... Iedzersim!
Es īsti nedzeru.
- Es gan. - Skaidrs.
Es zinu, ko tu teiksi, un tiks veiktas korekcijas.
Es pierakstīju.
Dekorācijas - kopumā pārblīvētas. Teksta plakāti - nevajadzīgi. Likvidē!
Apģērbs. Volter, šī kleita ir piedauzīga, un man vajag laboratorijas uzsvārci.
- Ko? Neapsvērsi uzsvārci? - Elizabete.
Lielāks virsmas laukums nekā priekšautam. Nesaprotu, kāpēc visi negatavo uzsvārčos.
Elizabete, runa nav par uzsvārci.
Filam raidījums galīgi nepatika.
Filam? Kas ir Fils?
Viņš ir kanāla īpašnieks.
Es viņu ienīstu. Es viņu tik ļoti ienīstu.
Viņš mani vajā sapņos. Viņš mani vajā, kad esmu nomodā.
Vai mani uztrauc, ko domā Fils?
- Nē, neuztrauc. - Bet...
es viņam piekrītu. Mums ir jāveic dažas izmaiņas.
Es zināju, ka tā būs, Volter.
- Tu teici, ka tas būs mans raidījums. - Jā, un tas arī ir.
Tāpēc padari to par savējo.
Zini, kas man televīzijā patīk?
Viss.
Tā spēj aizraut un izklaidēt.
Tā ļauj justies piederīgam.
Šodienas raidījuma problēma nebija dekorācijas vai apģērbs.
Es gribēju, lai tu vairāk esi tu pati. Nevis tikai zinātniece.
Bet es esmu zinātniece. Tāda es esmu.
Tas tā var būt.
Bet tas ir tikai sākums.
Madfordas kundze teica, ka man stundās iet ļoti, ļoti labi.
Es kodu mēlē līdz asinīm, kad viņa mums lika zīmēt pingvīnus ar mēteli un cepuri.
Viņa laikam nezina,
ka daudzas pingvīnu sugas patiesībā dzīvo otrpus ekvatoram.
Izplatīts maldīgs priekšstats.
Un bibliotekārei neesmu prasījusi nevienu grāmatu!
Un kafetērijā
- es necienāju Amandu ar pusdienām... - Meda!
Es saprotu, ka tu uztraucies par skolu maiņu.
Bet pārmaiņas ir labas. Pārmaiņas ir evolūcija.
Sadalīsimies. Gribi iet uz gaļas vai piena nodaļu?
Vai varu palikt kopā ar tevi?
Protams, pelīt.
Iekšā!
Tātad mazas, sīkas, niecīgas izmaiņas plānos.
- Nekas svarīgs. - Jā?
Tiešām pilnīgs sīkums.
Volter!
Mēs...
Vakariņas sešos ies gaisā šovakar. Šodien. Tagad.
Televīzijā? Bet mums vēl divas nedēļas bija jāmēģina.
Iepriekšējā raidījuma atkārtojumus neviens neskatās.
Un, lūk, kas par lietu. Laba ziņa. Un varbūt man to vajadzēja pateikt agrāk.
Mūsu kanālam ir viszemākie reitingi, tāpēc pie televizoriem būs maz cilvēku.
Un Fils mūs ienīst un, iespējams, tikai meklē ieganstu raidījumu atcelt.
Tātad, kad teici, ka sadarbojies ar ētera personību, tu runāji par šo?
Es neteicu, ka man tas padodas.
Satriec visus!
Es to apsveru.
Pārbaude. Pārbaude. Viens, divi, trīs.
Šerij, atceries šo izvietojumu!
Aiziet! Aiziet, tauta!
Aiziet! Aiziet! Aiziet!
ELIZABETE ZOTA "VAKARIŅAS SEŠOS"
Tiešraidē pēc piecām, četrām, trim, divām, vienas.
Es ēdiena gatavošanu uztveru nopietni un zinu, ka jūs arī.
Es arī zinu, ka jūsu laiks ir vērtīgs, tāpat kā manējais.
Vai tas ir zīmulis? Kam viņai vajag to sūda zīmuli?
Mana pieredze liecina, ka daudzi nenovērtē darbu un upurēšanos,
ko prasa mātes, sievas, sievietes loma.
Mana attieksme ir citāda.
Līdz mūsu kopā pavadītā laika beigām būsim paveikuši ko vērtīgu.
Mēs būsim radījuši ko tādu, kas nepaliks nepamanīts.
Mēs būsim pagatavojuši vakariņas, un tam būs nozīme.
Strādājot man patīk plašums.
Tas akcentē to, ka mūsu kopā veiktais darbs ir svarīgs.
Herij, vai palīdzēsi šīs lietas aizvākt?
Un Jūdžīn, Eimos! Paldies.
Ēdiena gatavošana ir ķīmija, un ķīmija ir dzīvība.
Jūsu iespēja visu mainīt, arī sevi pašu, sākas šeit.
Ķersimies klāt, labi?
Kas jums raidījumā patika?
Mani moka bezmiegs, un raidījums mani iemidzināja.
Kartupeļi bagātīgi satur C vitamīnu, kāliju un saliktos ogļhidrātus.
Es stāvu un krītu par nenovērtētajiem virtuves darba zirgiem:
sievietēm un ceptiem kartupeļiem.
Jā?
- Man gan viņa likās... - Vai viņai būtu grūti pasmaidīt?
Piekrītu. Un izskatās, ka viņai ir laba figūra,
bet viņa to slēpj aiz dīvaina ķiteļa.
Es čili mērcei pievienoju kanēli. Nekad to neesmu darījusi.
Nebaidieties virtuvē eksperimentēt.
Bezbailība virtuvē pielīdzināma bezbailībai dzīvē.
Vienā vārdā raksturojiet, kā jutāties, skatoties raidījumu.
- Garlaikots. - Nosodīts.
- Iztukšots. Nomākts. - Apbēdināts. Pazudis.
Jā, jūsu vārds?
Spējīga.
Spējīga? Ko tas vispār nozīmē?
Un tas ir viss, ko šodien varējām paspēt.
Ceru, ka skatīsieties arī rīt, kad pētīsim aizraujošo temperatūras pasauli
un to, kā tā ietekmē garšas receptoru šūnas.
Bērni, uzklājiet galdu! Jūsu mātei vajag mirkli sev.
APLAUSI
Un esam beiguši.
Viņa rokās ir visa pasaule
Viņa rokās...
Es tieši cerēju satikt savu jauno paziņu detektīvi.
Labdien, Veiklija kungs!
Ceru, ka neesmu pārāk uzbāzīgs, bet te ir saraksts ar Svētā Lūka skolām
Alabamā, Aļaskā, Arizonā, Ārkanzasā, Kalifornijā, Kolorado,
Konektikutā un Delavērā.
Tev pašai vēl jāizskata Viskonsina un Vaiominga.
O! Kā jūs to izdarījāt?
Sameklēju dzeltenajās lapās bibliotēkā.
Izskatīju štatu pēc štata un meklēju Svētā Lūka skolas. Un to ir daudz.
Baznīcas, izdomājot nosaukumus, ar iztēli neizceļas.
Kāpēc jūs man palīdzat?
Cilvēkiem, kas neuzdod jautājumus, ir akla ticība,
bet aklai ticībai nav nekāda sakara ar ticību.
Vai varat to atkārtot lēnāk?
"Kā jūs raksturotu vadītāju?"
"Augstprātīga." "Nepatīkama." "Ne reizi nepasmaidīja."
Smaidīt?
Vai ķirurgi smaida, veicot apendektomiju? Nē.
Vai jūs to gribētu? Nē.
- Lebensmola kungs? - Ne tagad.
Ja es teikšu, lai smaidāt, jūs smaidīsiet, velns parāvis!
Nesmaidīšu.
Domāju, ka Elizabete cenšas pateikt...
Viņš zina, ko es saku, jo es to saku.
Paklausieties, jaunkundz!
Esmu šī kanāla īpašnieks. Vai saprotat?
Vai kāds atbildēs uz tiem nolādētajiem zvaniem?
Jūs nevarat te vienkārši ienākt
un darīt, ko gribat.
Es nedaru, ko gribu. Ja tā būtu, es atrastos pētniecības laboratorijā.
Es jums ko paskaidrošu.
Vīrieši vienmēr cenšas paskaidrot un grib, lai sievietes sēž un klausās.
Es šo darbu negribu, bet man vajag naudu
un es strādāšu kā neviens, lai ar šo raidījumu varu lepoties.
Bet jūs gribat raidījumu, kas atražo mītu, ka sievietes ir idiotes
un viņu dienas svarīgākais lēmums ir - kādā krāsā lakot nagus.
Es to nedarīšu, un nekādi draudi manas domas mainīs.
Vīrietis grib, lai pēc garas darba dienas sieva viņam uzjauc dzērienu.
Tāpēc uzjauciet to sasodīto dzērienu!
Kāpēc jūs pieņemat, ka viņa diena bija garāka nekā viņas?
Kāpēc lai to dzērienu neuzjauktu jūs?
- Lebensmola kungs! - Ko?
Mēs saņemam ļoti daudz zvanu par raidījumu.
Ir kāda neskaidrība par rītdienas sastāvdaļām.
Konkrēti par CH3COOH.
Etiķskābe. Etiķis. Tā ir 4 % etiķskābe.
Atvainojos. Vajadzēja rakstīt ikdienas valodā.
Ja telefoni turpinās tā zvanīt, vajadzēs nolīgt vēl dažas meitenes.
Uzgaidiet, es tūlīt noskaidrošu.
CH3COOH ir etiķis.
Vakariņas sešos. Uzgaidīsiet?
Labdien! Vakariņas sešos.
Elizabete klausās.
Jā, tā Elizabete.
Man prieks, ka jums raidījums patika.
- Jūs redzat uzliesmošanu. - Jā.
Efekts ir dramatisks, bet zinātne ir vienkārša.
Vislabāk to pasniegt ar kēksu.
Laikam nekad vēl nebiju kniksējusi.
Nu, visam ir pirmā reize. Un pēdējā.
Tiksimies rīt!
Bērni, uzklājiet galdu! Jūsu mātei vajag mirkli sev.
Sveika! Piedod, ka mazliet pavēlu.
Mazliet?
Tās sievietes bija braukušas tālu gabalu no Sanfrancisko,
un viņām bija jautājumi par kulto sviestu. Vēl bija jāpārskata piegāžu saraksts un...
Nav svarīgi.
Ko esmu palaidusi garām?
Visu.
Nu, acīmredzot atliek tikai viens.
Nu, stāsti! Stāsti visu!
Visi, ko Kesvelā esmu satikusi, šķiet pieklājīgi, gudri un grib mācīties.
Nu, bibliotēka tiešām ir liela.
Es palasīju Sebastjana Naita patieso dzīvi,
un pagaidām tā šķiet diezgan laba grāmata.
- Piedodiet, ka pārtraucu... - Tā...
...bet es skatos jūsu raidījumu katru vakaru, un sērija par suflē
un pacelšanos pāri apstākļiem bija patiešām iedvesmojoša.
Mana māsa baidījās prasīt paaugstinājumu,
bet es viņai citēju jūsu teikto.
Ka "bailes ir tikai neirotransmiteri, kas reaģē uz iedomātajiem draudiem".
Un viņa to dabūja. Dabūja paaugstinājumu.
Tas ir brīnišķīgi.
Atnesīšu drumstalu kūku par brīvu.
Paldies.
Drumstalu kūka.
Piedod! Meda, vai vari, lūdzu, pastāstīt par to grāmatu?
- Nu... - Tā. Lūdzu.
Un es atvainojos. Vai varu palūgt autogrāfu?
Protams.
Paldies.
- Paldies. - Paldies.
Vēlreiz ļoti atvainojos. Es uzmanīgi klausos.
Vai varam doties mājās?
Varbūt pabeigsim vakariņas un tad dosimies mājās.
Labi.
VAKARIŅAS SEŠOS DARBDIENU VAKAROS RBLA TV
Tulkojusi Aija Apse