Fra trekvart kraft til full om to.
Full kraft.
I motsetning til andre tupperware-selskap gir jeg full beskrivelse og lager snacks.
På tirsdag serverer jeg nypresset nektarinjuice
og sitron og lime-barer med kjeksskorpe.
Strålende. Vi ses da.
VET DE HVORDAN LIV BEGYNTE?
BASERT PÅ BOKA AV BONNIE GARMUS
Hva med denne?
"Butylert hydroksytoluen."
En god regel er å ikke spise mat som deler ingredienser med flydrivstoff.
Jeg legger det til ordforrådet mitt.
Hvilken farge var pappas øyne?
Blå, som dine. Du vet hvordan recessive gener funker.
- Hvilken farge var håret hans? - Brunt. Hvor kommer disse spørsmålene fra?
Mrs. Mudford får oss til å fylle ut et stamtre, og jeg vet ingenting om pappa.
- Du vet ting om faren din. - Nei.
Jo. Du vet at han var en begavet forsker, at han var snill, at han danset morsomt,
og at han var favorittpersonen min til jeg møtte deg.
Hva med foreldrene hans? Jeg må ha dem på treet også.
De døde i en bilulykke da han var ung. Så bodde han på et skolehjem.
Hva med foreldrene dine?
Ezra og Iris. Vi flyttet rundt litt. Ikke så spennende.
Er vi helt alene?
Vi er det motsatte av alene. Vi har hverandre, Seks Tretti
og en stor familie som skal spise middag hos oss.
- Men du er kokken, så hva trenger du? - Jeg henter mel. Du går til kjøttdisken.
- Mottatt. - Men ikke for magert.
Selvfølgelig ikke.
- Jeg vil ha tyggiskule! - Slutt!
- Kom tilbake! - Jeg vil ri hesten!
- Av hesten! - Er alt i orden?
Ja. Beklager mine små plageånder.
- Det går bra. Jeg forstår. - Jeg vil bare ha ro i fem minutter.
Hvis jeg er grådig, vil jeg at de skal dekke på og si takk av og til.
Men jeg tar til takke med fem minutter.
De guttene var bråkete. Huff.
Butylert hydroksytoluen.
Han er gal. Se for dere meg som programleder.
- Jeg har hørt man får godt betalt på TV. - Hva er prisen for å selge sjelen?
Kommer an på. Hvor mye betaler de?
- Jeg trodde du solgte tupperware. - Bare så jeg får tid til forskningen min.
Jeg vil bli skuespiller. Som på Kruttrøyk.
Du vil bli advokat, som moren din. Til nød lege, som faren din.
- Du trenger mer melk. - Du er heldig som har en far.
- Du har også en far, gullet. - Han ser ned på deg nå.
Jeg vet det. Jeg var bare provoserende.
Unnskyld meg, Miss Zott,
men hvorfor lå det et uåpnet brev fra Phillips Laboratory på benken?
Samme Phillips som du har vært på to oppfølgingsintervjuer hos.
Jeg foretrekker avvisning etter maten.
Skal jeg ta en titt for deg? Jeg har et strålende pokeransikt.
Åpne det!
- Åpne det! - Åpne det!
- Ok, greit.
Les i vei.
"Kjære Miss Zott, takk for at du fortsetter å være tålmodig
mens vi velger ut kandidatene våre.
Vi er henrykt...
Vi er henrykt over å si at du har nådd vår siste runde,
og vi skal gjøre et valg snart.
Vennligst gi oss referansene dine så fort som mulig, så vi..." Bla-bla.
Gratulerer, Elizabeth!
- Referanser. - Dette er flott.
Hva er en referanse?
En referanse er når en du ikke lenger vil jobbe med, kan avgjøre skjebnen din.
Uansett, jeg skrur ikke opp forventningene.
Jeg skal møte dr. Donatti.
Jeg har ikke en avtale, men håpet på overraskelsesmomentet.
Dr. Donatti jobber her ikke lenger.
Det visste jeg ikke. Hvem kan jeg snakke med om...
Takk.
Elizabeth?
Boryweitz.
Hva skjedde med Donatti?
Du vet hvordan det er. Styret ville ha inn nytt blod.
Nytt blod er bare resirkulert gammelt blod.
Godt poeng.
Det er så mange ganger jeg har ønsket å kontakte deg.
- Du bare tok det sakte? - Unnskyld, Elizabeth.
Ja. Vel, jeg er aktuell for en stilling som kjemiker for Phillips.
Å komme hit og be om en anbefaling er ekstremt ubehagelig.
Vær ærlig og skriv noe passende,
eller fortell meg at du skal blokkere avansementet mitt, slik Donatti gjorde.
Du har sikkert fått en strålende attest fra din nåværende lab.
Jeg selger tupperware.
- Jeg vil ikke skrive et anbefalingsbrev. - Dette var en tabbe.
For jeg vil at du skal komme tilbake hit.
- Hit? Tuller du? - Du er en strålende kjemiker.
Samme hva du mener om Hastings, er det det beste anlegget i Sør-California.
Langt bedre enn Phillips. Det er tåpelig å ikke vurdere det.
- Kjemiker? - Assisterende kjemiker.
Hvilken avdeling?
DNA. Med Remsen-tilskuddet og mitt gode rykte
har DNA-laben vår blitt autoriteten på abiogenese-forskning.
Engasjerte menn som gjør viktig arbeid.
Og vi hadde publisert sammen. Du kan være andreforfatter.
- Hvem skal være førsteforfatter? - Vel, jeg.
Du? Mannen som stjal arbeidet mitt og så løy om det?
Jeg kan ikke bare gi deg ansvaret. Andreforfatter er ikke ingenting.
Andreforfatter er ganske betydningsfullt.
Vil du vurdere tilbudet?
Jeg har gjort det alt.
Hvem tror dere dette er på stamtreet mitt?
Lena?
Presidenten?
"Kan det være presidenten?" Og nei.
Amanda.
Kan det være Lassie?
Dette er et stamtre, ikke et hundehus. Vi snakker om folk.
- Folk er dyr. - Nei, Madeline. Folk er mennesker.
Men folk er pattedyr, og pattedyr er dyr.
Madeline, det holder.
Tommy?
Kan jeg være et dyr?
Slutt, Tommy. Slutt.
Å nei! Alle sammen, slutt!
Sett dere! Nå!
Tommy.
Madeline, bli igjen etter timen.
- Champagne? - Ja. Takk.
- Tar du et glass? - Nei. Jeg drikker ikke før lunsj.
Unnskyld meg.
Familien Zott.
For svarte.
Hun undergravde oppgaven og sa at folk er dyr.
Men folk er dyr.
Det er ikke poenget, er det vel?
I går, da vi satt i sirkel, diskuterte vi Ralphs skilpadde,
og Madeline avbrøt og sa at hun ikke kunne finne Norman Mailer på bokhyllene våre.
Hun er interessert i misantropiske figurer.
- Ikke overraskende. - Antyder du at Madeline er misantrop?
Jeg antyder at hun er forstyrrende fordi...
Fordi hun ikke blir utfordret her.
Hun ville passet bedre inn på en skole med mer avansert pensum
for å holde henne interessert. Et sted som Caswell skole.
- Jeg har aldri vurdert privatskole. - Jeg tror det er på tide at du gjør det.
Takk for bryderiet.
- Du liker vel å gå på skole? - Selvfølgelig ikke.
- Hva mener du? Hvorfor sa du ikke det? - Ingen liker å gå på skole. Et faktum.
Ikke nødvendigvis, og dette er ting du burde fortelle meg.
Du har nok å bekymre deg for.
Amanda!
Kan Amanda komme på besøk?
Faren hennes må jobbe sent, og vi må øve på vårt hemmelige språk.
Selvfølgelig.
Ank-thay yi-di-goo iss-may zi-di-got.
Kom, dere to.
Jeg skal ikke overtale deg, bare hente Amanda.
Jeg ville si at kyllingpaien smakte enda bedre dagen etterpå.
- Jeg vet ikke hvordan det er mulig. - Ikke overraskende.
Når paien kjøles ned, går stivelsen gjennom retrogradering,
hvor molekylene danner krystallstrukturer.
Smakene blir fanget i strukturen, så det blir mer smak i hver munnfull.
Ja, jeg smakte de ekstra molekylene.
Helt nydelig.
Kom inn. Jeg lager middag.
Har aldri sett et slikt kjøkken før.
Fordi det er en lab hvor jeg også lager mat.
Jentene er i hagen. De lærer hunden vår deres hemmelige språk.
Hvordan har Amanda vært?
Høflig. Morsom. Inntagende.
Men hun begynte å gråte da jeg tilbydde henne "ants on a log".
Kona mi pleide å lage det til henne.
- Jeg kondolerer. Når gikk hun bort? - Ikke død. Skilt.
Hun er i Nevada et sted på en reise for åndelig opplysning.
- Vet ikke hvordan du greier det. - Greier hva?
Holder alle ballene i lufta. Jeg har vært alenefar i tre måneder,
og jeg føler meg som en ukoordinert blekksprut.
Det beste rådet jeg fikk, var at ingen er utstyrt til å gjøre dette,
og så tilpasser man seg. Man tror man ikke kan gjøre det og gjør det likevel.
Ved et uhell la jeg en lommelerke med gin i matpakken hennes.
Da kommer hun seg gjennom Mrs. Mudfords time.
Ok. Dette var grunnen til at jeg mente du ville blitt en TV-stjerne.
Hvorfor det?
Fordi du respekterer publikummet. Du er ikke nedlatende mot folk.
Du møter dem der de er, og så hever du dem på en eller annen måte.
Skulle jeg vurdert det, måtte vi vært partnere 50/50.
- Det er ikke sånn det funker. - Da ville det aldri funket, for jeg...
Det hadde vært ditt program. Du hadde bestemt nesten hver del av det.
Hvis jeg gjør jobben min riktig, vil ingen engang vite hvem jeg er.
Mad skal begynne på privatskole. Det er dyrt.
- Hvor mye får jeg betalt? - Mer enn du noensinne har tjent.
DØR 7G SCENEINNGANG
Jeg heter Walter, og jeg skal være omviseren din.
Skal vi se. Til høyre, hår og sminke.
- Jeg kan gjøre det selv. - Det kan du ikke.
Dette er Amos, vår "best boy". Han er en god mann.
- Hva gjør ham til den beste? - Det er en stillingstittel.
- Dette er Matt og Robert. - Hei.
- Hallo. - Rekvisitter.
- Hva slags rekvisitter? - Visper, skjeer, ponnier, hva som helst.
Og disse damene er dine største fans alt.
- Shari, Nancy, Lynn og Ronni. - Hallo.
Hyggelig å møte dere.
- I like måte. - Ok. Nå...
- Kaffe? - Greit, hva vil du ha i den?
Nei, jeg henter kaffe til deg. Det er jobben min. Hva vil du ha i den?
Jeg er fornøyd. Takk.
Greit. Og til slutt...
...kontrollrommet.
- Hallo. - Og der har vi ditt nye hjem.
Kenny, skru dem på.
God morgen, Mr. Pine.
Vi stakk hodene sammen og lagde alle kvinners drømmekjøkken.
Nå? Hva syns du?
Dette er motbydelig.
Ok, fem minutters pause.
Ok. Jeg hører bekymringene dine.
Greia er at TV-programmer må være innbydende og morsomme.
Matlaging er ikke morsomt. Det er viktig arbeid.
Ok, idé. La oss tenke på programmet som verdens beste middagsselskap.
- Når du og Mr. Zott... - Det er ingen Mr. Zott.
Jeg er ugift. Jeg har aldri vært gift.
Vet du hva? Kan vi... Vi tar det senere.
Så... Var Mads far...
- Var han utro mot kona si? - Nei. Vi var forelsket.
Vi var sjelevenner. Men han døde brått før jeg visste at jeg var gravid.
Jeg kondolerer.
- Jeg kondolerer også for skilsmissen din. - Å, nei. Vi var ikke forelsket.
Jeg vet ikke engang om hun har en sjel. Vi gjør det slik.
Tenk på hele TV-greia som et spennende nytt eksperiment.
...la oss møte fire hyggelige folk. Først har vi mesteren vår...
- Familien Zott. - Hallo, Miss Zott.
Ville høre om du og Mad ville komme på grillfest i morgen.
Nevn min nye marinade.
Mad kommer, men det er mulig jeg fortsatt studerer.
- Studerer? - TV.
- Hvordan studerer man TV? - Skru på Channel 4.
Jepp.
- Har du den? - Har den.
Ok.
Se hvor ofte verten smiler eller ler. Gud, hvorfor smiler de så mye?
Livsforsikring er ikke noe å smile over, men jeg noterer meg hyppigheten.
Jeg sammenligner det med rangeringen i TV Guide
og fokuserer på den ettertraktede aldersgruppen 24-35 år.
Vet ikke om dette er genialt eller galskap.
Det er to uker til vi er på lufta, så jeg har lite tid til å studere.
Vel, hvis du trenger en pause, er vi her og griller.
Med min nye marinade. Ha det, Elizabeth.
- Ha det, Charlie. - Elsker deg. Vil savne deg.
Trodde Charlie var ferdig med nattskiftet.
Det trodde jeg også.
Bruk Gule Sider. Det første stedet man leter etter alt.
Trenger jeg et slagord? Har alle et slagord?
- Ikke tenk for mye på det. - Aldri skjønt hva det betyr.
- Ha det, Miss Zott. - Ha det, Mrs. Sloane.
Sånn, ja. Ja, sir. De hemmelige ordene er...
Ærlig talt.
"Jeg hadde vært for feig til å gjøre det jeg visste var riktig,
slik jeg hadde vært for feig til å unngå å gjøre det jeg visste var galt."
Hva betyr det?
Pip husker de gangene han følte seg presset til å gjøre eller ikke gjøre ting
- fordi det var forventet av ham. - Og det gjør ham til en feiging?
Seks Tretti.
- Mad, husker du Amandas pappa, Walter? - Tror du jeg lider av hukommelsestap?
Vi møtte ham nettopp.
Jeg mente å si at jeg skal jobbe med ham på TV-stasjonen.
Så ettermiddagene våre blir litt annerledes.
- Men jeg liker ettermiddagene våre. - Jeg elsker ettermiddagene våre.
Men jeg skal gjøre det som forventes av meg, i likhet med Pip.
Jeg skjønner det ikke. Du er forsker.
Jeg skal drive med forskning, bare på et kjøkken med TV-kameraer.
Som en lærer for folk som vil lære å lage mat.
Og det er økonomiske fordeler.
Det blir tungt, men du sier du ikke liker å gå på skole, og jeg lurer på om Caswell,
den store skolen nede ved parken, kan passe bedre for deg.
Har jeg et valg?
Jeg vil at du skal prøve, og du har full vetorett hvis du hater det.
Så jeg skal prøve det, og dermed basta.
Full vetorett. Jeg lover.
- Glad i deg, gullet. - Glad i deg også.
Tre, to, én, vær så god!
"Jeg heter Elizabeth Zott, og dette er Supper at Six. Gjett..."
Jeg kan ikke lese det. Og Walter, jeg mister blodsirkulasjon i armene.
Ok. Nei, bra. Dette er bra. Det er derfor vi har kostymeprøver.
- Og du ser fantastisk ut. - Kjolen hadde vært fantastisk på et barn.
- Jeg er en voksen kvinne. - Bra. Jeg elsker energien.
Kan vi få større kort?
Det er ikke det at jeg ikke kan lese det. Samvittigheten min lar meg ikke lese det.
Jeg har forberedt noe. Får jeg? Eller, jeg skal det.
- Tre, to, én? - Du kan bare snakke.
Ok.
Jeg heter Elizabeth Zott, og dette er Supper at Six.
Bakepulver er et alkali som hever pH-verdien i kyllingskinnet
og gjør det knasende.
- Jeg gjør det på nytt. Jeg heter... - Ok. Elizabeth.
Hvis du gjør en feil, så bare fortsett. For programmet er live.
- Så vi kan ikke gjøre det på nytt. - Ja. Unnskyld. Det stemmer. Ok.
Greit.
Bakepulver er et hevemiddel som hever pH-verdien i kyllingskinnet.
Kort fortalt utvider skinnet seg når du tilbereder det.
Jo mer overflate, desto mer knasende blir det.
- La meg demonstrere. - Skinnets pH-verdi? Er dette en spøk?
Vi finner fortsatt programmets stemme.
Stort hår, tettsittende kjole, hjemmekoselig sett. Sjekk.
Men vi trenger en sexy kone og hengiven mor som enhver mann elsker å se
når han kommer hjem fra jobb.
Men denne gangen er målet å krympe grønnsakenes kvadratenhet.
Kvadratenhet? Hva faen er dette?
Phil. Hør her.
Greia er at hun ikke bare er kokk og mor, men også kjemiker.
Så la oss legge vekt på merittene hennes og gi husmødre noen å se opp til.
- ...frigjør tåregass. - Hva er det?
Jeg foretrekker vernebriller, som dessverre ikke følger med grytesettene.
Phil, jeg tror vi kan lage noe betydningsfullt her.
Betydningsfullt? Er du amish? Nei!
Vi vil ha tettsittende kjoler, eggende bevegelser,
som at hun tar på seg gryteklutene slik.
På slutten av hvert program burde hun lage en cocktail til mannen sin.
- Jeg tror ikke Miss Zott... - Hvorfor skal jeg bry meg om hva hun vil?
- Det er hennes program. - Nei, Walter. Det er mitt program.
Hei, Seks Tretti.
Velkommen hjem, Mad.
Her er timeplanen din. Halv fire til fire, snacks.
Det er fylte egg i kjøleskapet. Forslag: De smaker bedre med litt paprikapulver.
Fire til halv fem, lekser.
Jeg likte å gjøre faget jeg likte minst, først.
Da er det unnagjort.
Halv fem til fem, lesing.
Les Store forventninger for Seks Tretti. Vi avsluttet på side 87.
Fem til seks, Mrs. Waterhouse er barnevakt,
eller Linda tar deg med på korøvelsen sin.
Se begge veier før du går over veien, og ikke glem:
Gud eksisterer ikke, men vi respekterer andres tro.
Jeg er hjemme til middag. Glad i deg. Mamma.
SKJØR
ANMERKNINGER
- Mad! Vi må dra! - Kommer!
Hallo. Hvem er du?
- Kan ikke si det. Jeg kjenner deg ikke. - Det gir mening.
Jeg er pastor Wakely. Dette er kirken min.
Jeg er Mad Zott. Jeg har ikke en kirke, for mamma sier at Gud ikke eksisterer.
Jeg er Lindas nabo.
Et stamtre. Så gøy.
Det er diskutabelt.
- Diskutabelt? - Det betyr omtvistelig.
Ja, det gjør det.
Hva har du så langt?
På mammas side har jeg Ezra og Iris, men jeg har ingenting på pappas side ennå.
- Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne. - Hvorfor ikke spørre ham?
Han er død.
Jeg er lei for det.
Folk sier du ikke kan savne det du aldri hadde,
men jeg tror folk tar feil. Eller hva?
Jeg tror folk tar veldig feil.
- Og hva er disse? - Ledetråder jeg fant på pappas arbeidsrom,
som jeg aldri bladde gjennom, hvis noen spør deg.
Men jeg vet ikke hvilken skole han gikk på, så det er ubrukelig.
Ser du oksen med vinger? Det er sånn de tegner Sankt Lukas.
Faren din gikk på en skole som het St. Luke's.
Men hvilken St. Luke's?
Det er spørsmålet.
Og da er tiden ute. I morgen på Supper at Six skal vi studere kolloider.
Vet ikke hvorfor det heter Supper at Six. Det burde hete Supper at Five Thirty.
Walter, vi må diskutere tittelen. Den er utrolig villedende.
Vi kan diskutere det. Jeg bare... La oss ta en drink.
Jeg drikker ikke.
- Det gjør jeg. - Ok.
Jeg vet hva du vil si, og justeringer vil bli gjort. Jeg tok notater.
Settet: altfor rotete. Kortene: unødvendige, fjern dem.
Kostyme: Walter, kjolen er uanstendig, og jeg trenger kittelen min.
- Nekter du kittel? - Elizabeth.
Den har mer overflate enn et forkle. Alle burde lage mat i kittel.
Elizabeth, det gjelder ikke kittelen.
Phil hatet programmet.
Phil? Hvem er Phil?
Han eier stasjonen. Jeg hater ham. Jeg hater ham så inderlig.
Han hjemsøker meg i drømmene mine. Han hjemsøker meg når jeg er våken.
Bryr jeg meg om hva Phil mener?
- Nei. - Men...
...jeg er enig med ham. Vi trenger å gjøre noen endringer.
Jeg visste dette ville skje.
- Du sa det ville være mitt program. - Ja, og det er det.
Så gjør det ditt.
Vet du hva jeg elsker ved TV?
Alt.
Det har makten til å henføre og underholde.
Det kan få deg til å føle at du er en del av noe.
Problemet med programmet i dag var ikke settet eller kostymet,
men heller at jeg ville se deg være deg. Ikke bare en forsker.
Men jeg er en forsker. Det er hvem jeg er.
Det er mulig.
Men det er bare en begynnelse.
Mrs. Mudford sa at jeg har vært veldig, veldig flink i timen.
Jeg bet meg i tunga til den blødde da vi skulle tegne pingviner med frakk og hatt.
Hun vet vel ikke at mange pingvingrupper faktisk bor under ekvator.
En vanlig misoppfatning.
Jeg har ikke bedt bibliotekaren om en eneste bok!
- Og jeg delte ikke lunsjen min med Amanda... - Mad.
Du er nervøs for å bytte skole, men forandring er bra. Det er evolusjon.
Vi deler oss. Kjøttdisken eller meieriprodukter?
Kan jeg bare være med deg?
Greit, gullet.
Kom inn.
En aldri så bitte liten endring i planene.
- Ikke noe stort. - Ja?
Knapt merkbart.
Walter.
Vi... Supper at Six skal på lufta i kveld. I dag. Akkurat nå.
På TV? Vi har fortsatt to uker med øving.
Reprisene av programmet du tar over for, gjør det ikke bra.
Her er den gode nyheten. Og jeg skulle kanskje sagt det tidligere.
Vi er kanalen med færrest seere, så veldig få kommer til å se på.
Phil hater oss, og det er mulig han gjør dette for å kunne kansellere programmet.
Da du sa at du samarbeider med talentet, var det dette du mente?
Jeg sa ikke at jeg var flink.
-"Break a leg." - Jeg vurderer det.
Tester. Tester. Én, to, tre.
Shari, noter plasseringen.
Kom igjen! Kom igjen, folkens!
Kom igjen! Kom igjen!
Vi er på lufta om fem, fire, tre, to, én.
Jeg tar matlaging på alvor, og det vet jeg at du også gjør.
Jeg vet også at tiden din er verdifull, og det er min også.
Er det en jævla blyant? Hvorfor trenger hun en jævla blyant?
Etter min erfaring verdsetter ikke folk arbeidet og oppofrelsen
som er en del av å være mor, kone, kvinne.
Jeg er ikke en av dem. Når vi er ferdige, vil vi ha gjort noe det var verdt å gjøre.
Vi vil ha skapt noe som ikke vil gå upåaktet hen.
Vi vil ha laget middag, og den vil bety noe.
Jeg foretrekker å ha plass når jeg jobber.
Det tydeliggjør at arbeidet vi gjør sammen, er viktig.
Harry, kan du hjelpe meg med å fjerne disse tingene? Og Eugene, Amos. Takk.
Matlaging er kjemi, og kjemi er liv.
Din evne til å forandre alt, inkludert deg selv, begynner her.
La oss begynne.
Hva funket for deg?
Jeg er søvnløs, og programmet fikk meg til å sovne.
Poteter har mye C-vitaminer, kalium og komplekse karbohydrater.
Jeg støtter kjøkkenets oversette arbeidshest: kvinner og bakte poteter.
Ja?
- Jeg syntes hun var... - Kunne hun ikke smile litt?
Det ser ut som om hun har fin figur, men hun gjemmer den under kittelen.
Jeg tilsetter kanel i min chili con carne. Har aldri gjort det før.
Ikke vær redd for å eksperimentere.
Fryktløshet på kjøkkenet er lik fryktløshet i livet.
Beskriv hva du følte med ett ord.
- Lei. - Straffet.
- Tømt. Deprimert. - Trist. Fortapt.
Ja, ditt ord?
- Kapabel. - Kapabel? Hva i helvete betyr det?
Det er alt vi har tid til i dag.
Håper du ser på i morgen når vi utforsker temperaturens fascinerende verden,
og hvordan den påvirker smaksreseptorene.
Barn, dekk på bordet. Mamma trenger et øyeblikk for seg selv.
APPLAUS
Og vi er ferdige.
- Håpet å møte min nye yndlingsdetektiv. - Hei, Mr. Wakely.
Håper ikke jeg tråkker deg på tærne, men her er en liste over alle St. Luke's
i Alabama, Alaska, Arizona, Arkansas, California, Colorado,
Connecticut og Delaware. Opp til deg å komme helt til Wisconsin og Wyoming.
- Jøss. Hvordan greide du det? - Jeg fant dem i Gule Sider på biblioteket.
Du sjekker St. Luke's i hver delstat. Og det er mange av dem.
Kirker pleier ikke å være så kreative når det gjelder navn.
Hvorfor hjelper du meg?
Folk som ikke stiller spørsmål, har blind tro.
Og blind tro er så langt unna tro man kommer.
Kan du gjenta det saktere?
"Hvordan beskriver du verten?"
"Hoven." "Usympatisk." "Smilte ikke en eneste gang."
Smile? Smiler kirurger under en blindtarmsoperasjon? Nei.
Vil du det? Nei.
- Mr. Lebensmal? - Ikke nå.
Ber jeg deg om å smile, så skal du smile, for faen.
Nei.
- Det Elizabeth prøver å si... - Han vet det, for jeg sier det.
Hør på meg, unge dame. Jeg eier denne stasjonen. Skjønner du det?
Kan noen ta de jævla telefonene?
Du kan ikke bare komme inn og gjøre hva faen du vil.
Jeg gjør ikke hva faen jeg vil. Da hadde jeg vært på en forskningslab.
La meg forklare noe.
Menn prøver alltid å forklare, og kvinner forventes å sitte og lytte.
Jeg vil ikke ha jobben, men jeg vil gjøre dette til et program jeg er stolt av.
Men du vil ha et program som bevarer myten om at kvinner er imbesile,
og at deres største avgjørelse er hvilken neglelakk de velger.
Jeg nekter å gjøre det. Ingen trussel får meg til å ombestemme meg.
En mann vil at kona skal lage en drink til ham etter en lang dag på jobb.
Så lag den jævla drinken.
Hvorfor antar du at hans dag var lenger? Hvorfor lager ikke du den jævla drinken?
- Mr. Lebensmal. - Hva?
Mange ringer angående programmet. Forvirring om morgendagens ingredienser.
Spesielt CH3COOH.
Etansyre. Eddik. Det inneholder 4 % etansyre.
Jeg skulle brukt lekmannsspråk.
Vi må nok ansette flere jenter hvis så mange fortsetter å ringe.
Vent litt, så finner jeg informasjonen.
- CH3COOH er eddik. - Supper at Six, vennligst vent.
Hallo, Supper at Six.
Hallo, Supper at Six. Dette er Elizabeth.
Ja, den Elizabeth.
Så fint at du likte programmet.
- Det dere ser, er forbrenning. - Ja.
Effekten er dramatisk, men vitenskapen er enkel.
Best servert med kake.
Jeg tror aldri jeg har neiet før.
Vel, en gang må være den første. Og den siste.
Vi ses i morgen. Barn, dekk på bordet. Mamma trenger et øyeblikk for seg selv.
Hallo. Unnskyld. Jeg er litt sen.
Litt?
Kvinnene kjørte helt fra San Francisco
og hadde masse spørsmål om kjernet smør. Og jeg måtte gå gjennom utstyrslisten...
Det har ikke noe å si. Hva har jeg gått glipp av?
Alt.
Da er det vel bare én ting å gjøre.
Så fortell meg det. Fortell meg alt.
Alle jeg har møtt på Caswell så langt, var høflige, smarte og der for å lære.
Vel, biblioteket er stort.
Jeg lånte The Real Life of Sebastian Knight,
- og så langt er det en bra bok. - Beklager at jeg forstyrrer,
men jeg ser på programmet ditt hver dag, og episoden om suffleer
og å heve seg, var virkelig inspirerende.
Søsteren min var redd for å be om lønnsøkning, men jeg siterte deg.
"Frykt er bare nevrotransmittere som reagerer på en fornemmet trussel."
Og hun fikk lønnsøkningen.
Jøss. Det er fantastisk.
- Du skal få et gratis stykke smuldrepai. - Takk.
Smuldrepai.
Unnskyld. Mad, kan du fortelle meg mer om boka?
- Vel... - Ok, vær så god.
Unnskyld, kan du skrive under her?
Selvfølgelig.
Takk.
- Jøss. Takk. - Takk.
Igjen, jeg er lei for det. Du har min fulle oppmerksomhet.
Kan vi bare dra hjem?
Vi kan spise opp middagen, og så dra hjem.
Ok.
SUPPER AT SIX ALLE HVERDAGER PÅ RBLA TV
Tekst: Espen Stokka