ŠV. LUKO BERNIUKŲ NAMAI
Kiek galima? Lįsk iš to purvo.
Atsiprašau, seserie.
Kada nors per savo smalsumą taip prisidirbsi, kad kelio atgal nebebus.
„Akimirksniu jie miršta vidury nakties.
Jo akys stebi mirtingųjų kelią, mato kiekvieną žingsnį.“
Gausi pastabą už vėlavimą, Kalvinai Evansai.
Kuo gi mes baigėme?
„Nėra tamsybės
ar juodos nakties, kur galėtų pasislėpti nedorėliai.“
BIBLIJOS NAGRINĖJIMAS
„Dievui nereikia kviesti...“
CHEMIJOS BROŠIŪRA
„...nė vieno į teismą.“
Prašau pažiūrėti į lentą.
Čia rašoma, kad „Viešpats yra visų Kūrėjas“.
Atsiprašau, kad pertraukiu, seserie Bete Ana.
Vaikai.
Ką tik baigėsi susitikimas su vyskupu.
Ponas ir ponia Smitai pasiruošę pasiimti jį namo.
Džerimajau,
tavęs pamatyti sugrįžo labai ypatingi žmonės.
Pasisveikink.
Džerimajau. Labas. Eikime laukan.
- Ačiū. - Telaimina Dievas.
Grįžtam prie teksto.
„Viešpats yra visų Kūrėjas“.
PAREMTA BONĖS GARMES KNYGA
„VILTIES ATRAMA“ ŽVAKĖS MALDOMS
Berniukai, pakraukit.
Toks pat užsakymas kitą savaitę?
Jei padauginsite produkciją, nenusivilsite.
Ačiū.
Atsargiai. Neprapilk degtinės. Vyskupas mus nudės.
- Ei, paduok kitą tuščią. - Gerai.
Filtruok su šituo.
Pripildytus butelius dedam ten.
Kalvinai. Štai kur tu.
Visi sužavėti tavo darbo čia.
Manau, metas didinti produkciją.
Ar čia termometras?
Taip, tas, kurį minėjai.
Puiku.
Na, ko dar tau reikia?
Padėk jį čia. Atsargiai.
Nusimauk nuo rankos.
Padėk tą ant antros ugnies.
- Nebėra vietos. - Aha, trūksta dėžių.
- Eina šikt, limuzinas! - Kaip kalbi.
„Cadillac“!
Lažinuos, kad jis profesionalus beisbolo žaidėjas arba aktorius.
Dėl kurio jis čia?
Nesvaik. Garantuoju, kad dėl manęs.
Pasvajok.
Kalvinai.
Kalvinai, norėčiau pakalbėti apie tavo ateitį.
Tapai man nepakeičiamas, dėl to turėčiau tave apdovanoti.
Todėl atleidžiu tave nuo kasdienių ruošos darbų.
Kas nors negerai?
Kas tas šiandien atvažiavęs vyras?
Maniau, kad jis čia dėl manęs.
Jis išties buvo čia dėl tavęs.
Taip ir žinojau. Jis mano tėvas, tiesa?
Kalvinai, apgailestauju.
Viską apie tave papasakojau ir jis matė tave.
Bet jis tavęs nenori.
Užjaučiu, Kalvinai.
Bet gal galėčiau tik pakalbėti su juo.
- Jis pamatytų... - Ne.
Klausyk, tu man per daug rūpi,
kad atiduočiau tokiems piktiems ir savanaudiškiems žmonėms.
Jau ir taip blogai, kad turi savy jų palaužtą dvasią.
Kuri tave slėgs,
kad ir koks geras būsi, kad ir kaip stengsiesi.
Stenkitės natūraliai, bet išskirtinai.
Kiek dar čia užtruksim?
Gal reiktų ir bendros nuotraukos?
Tu rūpinkis teniso pergale prieš šiknius
iš Reaktyvinio judėjimo laboratorijos.
- Leisk reikštis dr. Evansui. - Žinoma, pone.
Tie elektroforezės laidai sumaišyti.
Ne. Nemanau, kad jie...
Dr. Evansai, palinkite į kairę. Kitaip bus šešėlis.
Aš tikrai tikrinau.
Po velnių!
Šie mėginiai beverčiai. Taip dirbti negalima.
Per daug žmonių, per triukšminga, per daug bereikalingo blaškymosi.
- Dr. Evansai, patikinu... - Tu teisus.
Sakyk, ko tau reikia.
Savo erdvės. Be jokių chemikų, laborantų.
Be jokio nereikalingo dėmesio. Man tik reikia ramybės.
Kai grįši iš Bostono, viskas jau bus sutvarkyta.
Robertai, suorganizuok.
Taip, pone.
Atnešk Heistingsui garbę. Ir parskubėk atgal.
Garsumas tęsias tik tol, kol yra ką apie tave rašyti.
Matote, kad kiekvieno planetos gyvio - tiek kerpės,
tiek pelės, tiek Harvardo studentų -
baltymai sudaryti iš tų pačių 20 aminorūgščių junginių.
RNR ir DNR gali susidėti iš vos keturių nukleotidų,
bet jų chaotiški procesai reiškia, kad gyvybę sudaro atsitiktinės,
begalinės kombinacijos, o ne pastovi ir efektyvi aminorūgščių atranka.
Ačiū.
Gerbiamas dr. Evansai, aš neišmanau chemijos.
Tačiau išklausęs jūsų paskaitą panorau parašyti.
KERTISAS VEIKLIS DR. KALVINUI EVANSUI
Jūsų darbas mane žavi. Tiesą sakant, labai džiugina.
Bet manau, jūsų tyrimas galbūt praleidžia
dievišką paslaptį.
Kas jei Dievas yra savaiminis gyvybės atsiradimas?
Kas jei trūkstamas ryšys tarp nukleotidų ir ankstyvųjų gyvybės formų
yra būtent ta galia, kurios negalima paaiškinti tik moksliškai?
Tiesiog mudu sieja tai, kad ir aš abejoju plačiai paplitusiomis nuomonėmis.
Pagarbiai Kertisas Veiklis.
Tą galima padėt ant stalo galo. Ačiū.
Gerbiamas pone Veikli, pastoriau Veikli?
HARVARDO TEOLOGIJOS STUDIJOS
Nežinau, kaip tiksliai kreiptis.
Nors ir nereikia minėti, aš esu užkietėjęs ateistas.
Nepaisant mano pažiūrų, tik intelektualiai nesąžiningas žmogus
galėtų žiūrėti į chromosomą metafazėje dalijantis ląstelei
ir vis tiek tikėti, kad visagalis barzdotas dėdė danguje
ją taip sukūrė.
Bet prašom įtikinti mane.
Aš niekad nevengiau gerų diskusijų.
Jūsų Kalvinas Evansas.
Gerbiamas dr. Evansai. Dėkoju už atsakymą.
Man niekad neteko stebėti chromosomos metafazėje,
tad pripažinsiu, kad esu šališkas.
Bet aš tikiu, kad mistika
ir tikrovė iš esmės neprieštarauja viena kitai.
Mano manymu, mokslas paaiškina kaip, o religija - kodėl.
Vietoj to, kad ginčyčiaus,
duosiu žodį Čarlzui Darvinui,
kuris įrodė, kad mokslas paaiškina ir kaip, ir kodėl.
„RŪŠIŲ ATSIRADIMAS“ IR „ŽMOGAUS KILMĖ“
Girdi? Ar čia Čarlio Parkerio muzika?
Ak, taip. Mano pagrindinis priešas. Kitas tavo gyvenimo Čarlis.
Ak, meile. Neverta varžytis.
Šie žmonės turi skonį.
Turbūt negirdi per muziką.
Hare, verčiau grįžkim.
Netaukšk niekų.
Ne, jis baltaodis.
Taip, aš baltaodis. Kuo galiu padėti?
Sveikas atvykęs į Šugar Hilį, kaimyne.
Dėkui.
Užeikite.
- Prašom. - Ačiū.
Taigi...
Ar ten leidote Parkerio muziką?
Taip, gera klausa. Tiesą sakant, čia mažiau populiarūs kūriniai.
Dono Bajaso singlas. Prašau. Imkit. Pasiklausysit.
Negaliu.
Ji taip sako, kai tikrai sutinka.
Nenoriu smalsauti, bet kaip čia apsigyvenote?
Aš, šiaip aptikau šią vietą bėgiodamas.
Nuo ko bėgote?
Tiesiog bėgiojau. Žinot, sportavau.
Turbūt baltaodžių prasimanymas.
Nuo čia iki mano darbo tik 8,4 km, tad...
Ar tas darbas už 8,4 km yra Heistingso laboratorijoje?
Taip. Dirbu ten chemiku.
O kur jūs dirbate?
Esu gydytojas rezidentas „Kaiser“ ligoninėje.
Aišku.
O aš - advokato padėjėja Holio, Morisono ir Daglaso kontoroje.
Tai šaunu.
Šaunu. Aš... Taip. Žinot...
Apie mane rašė laikrašty ir nuo to laiko
gaunu visokių laiškų.
Žinot, religinių grasinimų, siūlymų tuoktis.
Ir, nors mano tėvai mirę, žmonės apsimeta, kad yra mano šeima.
Jie turbūt painioja chemikus su Rokfeleriais.
Ką... Nežinau. Galėtumėte padėti su tuo?
Visų pirma, aš advokato padėjėja ir nesu teisininkė.
Protingesnės teisininkės nesutiksit.
Bet, mano teisiškai neįpareigojančia nuomone,
galėtume išsiųsti laiškus reikalaudami stabdyti ir nutraukti veiklą.
Taip!
Labai norėčiau stabdyti ir nutraukti laiškus.
Gerai.
Susipažinkite su mano naująja sekretore...
- Sveiki, visi. - Labas, Greise.
Tai tu ta mergina, kurios vaikosi Haris Mortonas.
Greise, čia Hario sekretorė.
Ak taip? Kvailute, kam tu jo vaikaisi?
Ji daug gražesnė.
- Dabar? - Nesikalbėjot
virš savaitės,
ji pamanė, kad mirei.
Tokia jau ta moteris.
Paskambinsiu jai, kai prisiversiu. Prašyčiau.
Aš žinau atsakymą.
- Žinau atsakymą. - Ir aš.
Žinau atsakymą.
Tiesiog skambink gydytojui.
Matai. Ne!
Gerbiamas dr. Evansai. Labai dėkoju už dovaną.
Skaityti įdomu,
o mano dukra vis pasivagia knygą ir spalvina paukščių iliustracijas.
Nemanau, jog Darvinas norėjo, kad jo geriausias darbas
būtų naudojamas kaip spalvinimo knyga,
džiaugiuosi, kad yra naudos visai šeimai.
Ar pats turite vaikų?
Jei ne pasitaikančios isterijos ir žala asmeninei nuosavybei,
rekomenduoju.
Atsakau į klausimą:
neturiu žmonos, vaikų ir įsipareigojimų.
Esu vedęs savo darbą ir man taip patinka.
Aš ir Darvinas išties sutinkam dėl vieno -
žmogus neturėtų būti vienas.
Ar žinote, kad knygoj „Žmogaus kilmė“
meilę jis pamini 95 kartus?
Ojoi.
Atverdamas savo gyvenimo eksperimentą išorės kintamiesiems,
galite sulaukti stebinančių ir džiuginančių rezultatų.
Tad meldžiu jūsų kol kas nieko neatmesti.
Tik pamąstykite, drauge.
Atsiprašau, užtrukau.
Tualete sutikau bendradarbę. Koks įdomus sutapimas.
Koks sutapimas?
Tiesiog turiu omeny, kad pasaulis mažas.
Sutinku ją, kai mudu šįvakar čia.
Tai labiau paprasta statistinė tikimybė, ar ne?
Dauguma žmonių vakarienę valgo
tarp šeštos ir aštuntos valandos,
o šioje vietovėje tėra keturi restoranai.
Jei judvi su drauge gyvenate netoliese,
gan didelė tikimybė, kad atsitiktinai susitiksite.
Sutikai ją čia ne dėl to, kad pasaulis mažas,
o dėl to, kad nuspėjamas.
Taip.
Atleisk. Turbūt nemandagiai elgiuosi.
Ne, visai ne.
Labai nudžiugau, kai pagaliau paskambinai.
Buvau išsirinkusi nepriekaištingą suknią,
bet, žinoma, apliejau ją nagų laku.
Tad apsirengiau šią senieną.
Ar medžiaga su acetatu?
Nežinau.
Nes jei su, nenaudok acetono ar vandens.
Sugadinsi medžiagą. Visuomet naudok lygiomis dalimis
kokoso aliejų ir tirpiklį.
Kaip sumanu.
Gal čia yra penki restoranai.
Asmeninė patirtis įrodė, kad mano gyvenimo eksperimentas
nedera su išorės kintamaisiais,
o patvirtinti rezultatai - bergždi.
Kai kas man yra pasakęs, kad aš palaužtas.
Gal tai tiesa. Man geriausia vienam.
Tavo skausmą jaučiu
net per popierių.
Labai apgailestauju, kad kažkas taip tau pasakė.
Aš nesutinku su tuo.
Bet nepaneigsime to, kad meilė, jos įsileidimas,
jos netekimas, jos trūkumas - viskas padaro mus pažeidžiamus.
Tėti.
Paprastai įrodinėčiau, kad ji to verta.
Deja, šiuo metu neturiu teisės nieko mokyti apie tikėjimą.
Gydytojas liepė būt su švarkeliu.
Taip.
Mano tėvui tulžies pūslės vėžys,
jis atsisako gydymo
ir renkasi melstis, kad liga išnyktų.
Nenoriu to pripažinti, bet pykstu ant Dievo.
Kaip jis gali leisti pamaldžiausiesiems kentėti?
...jo nekaltumu ir klausiame, kodėl Dievas...
Nuoširdžiai užjaučiu dėl tėvo.
Įdedu Jeilio medicinos mokyklos tyrimą,
kuriame atrastas reagentas, sukeliantis laikinas remisijas
kai kuriems Hodžkino limfomos pacientams.
Atsiprašau, jei peržengiau ribas.
Dėkoju už tavo gerumą.
Pasakysiu, kad ir kokių dvejonių aš turiu, kad ir kaip tu priešiniesi tikėjimui,
negaliu nepastebėti dieviško įrodymo mūsų draugystėje.
Tokio pobūdžio netikėtas ryšys? Tai Dievas.
Tikiuosi, ir toliau įsileisi kintamuosius,
nes, Kalvinai,
niekam nėra geriau būti vienam.
Kertisai, iš tiesų
iki šiol netikėjau tavo žodžiais.
Galiu prisėsti?
Galite.
Su kai kuo susipažinau.
Su labai netikėtu žmogum.
Jos laimė svarbesnė už mano senuosius gyvenimo siekius.
Aš noriu jai atiduoti viską.
Būti jai viskuo.
Ji - mano paaiškinimas ir priežastis.
Kalvinai, nepaprastai džiaugiuosi tai skaitydamas
ir per daug nesikuklindamas prisiimu dalį nuopelno.
Be to, aš taip pat turiu gerų žinių.
Mano tėvas sutiko gydytis.
Gražių švenčių tau ir tavo artimajai.
Gal padėti išsirinkti, pone?
Nežinau, tiesiog užsukau.
Taip, iš tiesų, nė nežinau nuo ko pradėti.
Na, kokia jūsų mergina?
Ji man ne mergina. Ji visai kas kita.
Aišku. Pažiūrėkit į šitą.
Na, dabar viso damos nori šitokio. Patikėkit manim.
Ne, Elizabetė nenori to, ko nori visos damos.
Išties ji nė netiki santuoka. Ar bent netikėjo.
Bet taip buvo seniau.
Žinot, dabar viskas kitaip.
Viskas pasikeitė nuo tada, kai susitikom.
Dovanokit. Nereiktų to sakyti nepažįstamam žmogui.
Ne, tikrai nieko tokio.
Dauguma čia ateinančių vyrų tenori žinoti, kuris pigiausias ar brangiausias.
Įtariu, kad jūsų atvejis ne toks.
Ji paprasta.
Ne, ką aš kalbu? Ji nėra paprasta.
Ji vertina paprastumą. Praktiškumą.
Paprastai nenešioja papuošalų.
Jei nešiotų, jie būtų sudėtingi, bet aiškūs.
Brangakmenis nedidelis,
bet šiuo metu tai skaidriausias deimantas parduotuvėje.
Ir su daugiausia briaunelių.
Pasukiokite ir pažiūrėkite, kaip atspindi šviesą.
Taip.
Taip, jis jai.
Jau užsidėjai raudoną nosį?
Ar turi...
Ar tu ką tik krūptelėjai? Šiandien elgiesi labai keistai.
Manau, keista, jog tu manai, kad aš keistas.
Gerai, keistuoli tu.
Nagi, niurzgos.
Jei nepamatysiu jūsų per priešpiečių giesmes, paskųsiu.
- Po tavęs. - Bailys.
ŠEŠIOS TRISDEŠIMT
Šešios Trisdešimt galėtų kartu su tavim bėgiot.
Nes aš nieku gyvu su tavim nebėgiosiu.
Tobula dovana.
Paskutinis dalykėlis. Jis nedidelis.
Turėtum apsigyventi su manimi.
- Sveikas. - Sekundėlę.
Atsirakinau savo raktu.
- Ką darai? - Tik apsitvarkau.
- Apsitvarkai? Kokia proga? - Kai kas kuriam laikui čia apsistos.
Kuriam laikui?
Ar reikėtų pernešti tave per slenkstį?
Ne, taip daro sutuoktiniai.
Aš nupirkau šakučių.
Įspūdinga. Kiek?
Pakankamai, kad du žmonės galėtų pavalgyti.
- Tad dvi. - Dvi.
Nupirkai šaukštų ir peilių?
Velnias.
Nekantrauju praplėsti mūsų biblioteką.
Kiek kartų galima skaityti „Didžiuosius lūkesčius“?
Tu kepei tą pačią lazaniją 79 kartus.
Netinkamas palyginimas.
- Kaskart ji truputį skiriasi. - Gera knyga taip pat.
- Kaip tai įmanoma? - Nes knyga lieka tokia pati,
o tu ne.
Nesakei, kad tai stebuklinga knyga.
- Atskleisk savo paslaptis, stebuklaknyge. - Ne, ji kalba tik man.
Tai mano knyga.
Kitoks klausimas tau.
Kaip sukaupei drąsą pasipiršti?
Niekada nebuvau dėl ko nors taip užtikrintas,
bet vis tiek mane kausto baimė.
Sukausto mintis, kad, vos tik paprašius jos
praleisti likusį gyvenimą su manimi, burtai išsisklaidys,
ji supras, kad aš jai per prastas.
Pusryčių?
Galbūt bažnyčia meilę ir baimę manyje supynė geriau,
nei tai suvokiau.
Brangus Kalvinai, geriausias patarimas - per daug negalvok.
Šiame pasaulyje tegalime dosniai mylėti
ir tikėtis, kad taip pat būsime mylimi.
Niekas nėra tobulas.
Todėl santuokos įžaduose sakoma „laimėje ir nelaimėje“.
Biblija mus moko: „Pirmiausia turėkite meilės vieni kitiems,
nes ji uždengia nuodėmių gausą.“
Bet galbūt kai ko trūksta.
Kad išties mylėtum ir būtum mylimas, turi mylėti žmogų visą,
taip pat ir nepatogias jo tiesas. Turbūt ypač tas tiesas.
Ruošiesi pamokslui?
Labiau pamokslą vienam. Rašau laišką draugui.
Atspėsiu. Bedieviam mokslininkui?
Tam, kuris įtikino dėl chemoterapijos,
sakydamas, kad „Tai Dievo būdas atkurti savo kūrinį
- iš paklydėlių ląstelių“. - Tam pačiam.
Koks sutapimas...
kokiu laiku užsimezgė ši draugystė.
Na, „sutapimai ima nutikti
ir toliau nutinka netikėčiausiais būdais“.
Čia pats sugalvojai?
Ne, čia Agatos Kristi žodžiai.
Berniuk, turi liautis.
Brangus Kertisai,
tikėti, kad meilė viską įveikia - graži siektina idėja.
Pripažįstu tai.
Deja, bijau, kad man yra kitaip.
Visą gyvenimą slėpiau blogiausias savo daleles.
Baisu pagalvoti, kad kam nors tektų matyti mano trūkumus.
EIVERĖ PARKER
HEISTINGSO TL KALVINUI EVANSUI
Ypač žmogui, kuris man taip rūpi.
Neprateka dujos.
Iškviesti techniką?
Jie tikis, kad tokiomis sąlygomis gausim Remseno paramą?
Visiškas absurdas.
Ačiū.
Kiek galima?
Aiškiai peradresavau šiuos laiškus savo teisininkei.
Negaliu dirbti, kai esu užverčiamas šiais nepaliaujamais, landžiais melais.
Atsiprašau, dr. Evansai.
- Man nenurodė atrinkti... - Nepriimtina! Kas tavo vadovas?
Kalvinai.
Ačiū.
Kodėl tu taip?
Noriu, kad jie liautųsi.
Toks jausmas, kad niekas nevertina to, ką bandau čia pasiekti.
Aišku. Na, leisiu tau grįžti prie tavo svarbaus darbo.
Nemaniau, kad būsi čia.
Aišku, kad būsiu čia.
Vis dar nori būti prie manęs?
Taip, noriu.
Aš pratrūkau.
Žmonės pratrūksta. Aš labiau norėčiau sužinoti, kodėl.
Kalvinai, tu irgi nebuvai apsaugotas nuo blogiausių mano pusių.
Dėl to neėmiau tavęs mažiau mėgti.
O jei pasakyčiau, kad ir aš taip galvoju apie tave?
Aš išklausysiu.
Viskas vis tiek paaiškės, norim mes to ar ne.
Nė nežinau nuo ko pradėt.
Pradėk pamažu. Papasakok, kas šiandien nutiko.
Prieš mirdami tėvai mane paliko.
Tie laiškai iš žmonių, tvirtinančių, kad yra mano šeima...
Kaip druska ant žaizdos.
Džiaugiuosi, kad tėvai mirę.
Taip paprasčiau judėti į priekį.
Sunku garsiai ištarti tai, ko net sau beveik negalime pripažinti.
Nekaip sekas pradėt pamažu.
Brangus Veikli,
atsiprašau, kad kurį laiką nerašiau.
Atrodo, kad nugyvenau kelis gyvenimus po paskutinio laiško.
Kairė ranka virš dešinės. Gerai.
Kairė visada virš dešinės. Ir kaip? Gerai sekasi. Puiku.
Tu instinktyviai nori dėt nykščius galuose.
Žinai kodėl? Taip.
Fredi.
Sveikas. Norėjau atsiprašyti dėl tos dienos.
Darkart atsiprašau.
Aš nenoriu ištekėti ir nenoriu turėti vaikų.
Ačiū, kad pasakei man. Dabar aš žinau.
Ką žinai?
Ko tau reikia.
Kol turiu tave ir tu laiminga, man to pakanka.
Sveikas, drauguži. Pasiruošęs pasivaikščioti? Gerai.
Jau tuoj.
Nori palaižyt pašto ženklą?
Tvarka.
KERTISAS VEIKLIS MERČANT G. 204
5-AS KOMPLEKSAS KEMBRIDŽAS, MASAČUSETSAS
Gerai. Eime.
Kaip žinai, santuokos nenorėjau.
Mažiausiai tikėjausi, kad pagausiu save perkant sužadėtuvių žiedą.
- Manau, - Labai arti.
bandžiau kompensuoti tai, kas buvo palaužta manyje,
- Mes keliaujam. - griebiaus ko nors pilnaverčio,
ką galėčiau jai duoti,
nes be galo norėjau būti tobulas jai.
Gerai, Šešios Trisdešimt. Pasiruošęs? Pirmyn. Nagi.
Bet ji mane nustebino kaip visada.
Matė blogiausias mano puses ir vis tiek myli.
Gal santuoka ir tradicijos nėra mums,
bet mudu esame skirti vienas kitam.
Mudu esame skirti vienas kitam.
Tai visos visatos santrauka, argi ne?
Brangus Kalvinai,
kaip gali netikėti stebuklais,
kai vyras, tvirtai tikėjęsis vienatvės, atranda šitokią meilę?
Man atrodo, pats paneigei savo filosofiją.
Be galo dėl tavęs džiaugiuosi.
Mano šeima ruošiasi kartu su tėvu grįžti į Kaliforniją,
tad galbūt galėsime atšvęsti drauge.
Ei, eikš.
Šešios Trisdešimt, viskas gerai.
Ei, Šešios Trisdešimt, nagi.
Ką dabar daryti su dr. Evanso paštu?
Mažuti, kai ką gavai.
GRĄŽINTI SIUNTĖJUI
Mama! Atėjo!
- Pone Veikli. - Sveika.
Paskambinom į berniukų namus Modeste, nuvažiuosim ten kitą savaitę.
Galit patikėt?
Sveiki. Gera jus vėl matyti.
Nieko sau. Nė nenutuokiau, kad jūs Kalvino Elizabetė.
Neįtikėtina. Atsinešiau jo rašytus laiškus.
Dėkui.
Eime.
Tai ką ketinate daryti?
Jei nuoširdžiai, tas kapstymasis
Kalvino praeityje...
Niekad neslėpčiau atsakymų nuo Madės,
bet bijau atvesti į jos gyvenimą žmones, kuriais negaliu pasitikėti.
Suprantu. Bijote nežinomų kintamųjų.
Supanašėjote su Kalvinu, tiesa?
- Gal jis supanašėjo su manimi. - Dabar viskas aišku.
Tiesa ta, kad abudu pakeitėme vienas kitą į gera.
Taigi, dvasininkas ir chemikas.
Kaip manot, kas judu suvienijo?
Abu supratom, kiek mažai žinom, mieliau klausinėdavom nei atsakinėdavom.
O judu?
Manau, radome tikėjimą vienas kitame.
Keista girdėti tokį žodį iš jūsų.
Kodėl?
Juk žinote, kad religijos pagrindas tikėjimas?
O jūs žinot, kad tikėjimo pagrindas nėra religija?
Taip, iš tiesų. Judu tobuli vienas kitam.
Nepakankamai ilgai jį pažinojau.
Nepakankamai.
ŠV. LUKO BERNIUKŲ NAMAI
DIEVAS PASIRŪPINS
Ar žinai, ką reiškia suvaldyti savo lūkesčius?
Įvertinti juos?
Panašiai. Sumažinti juos, jei netyčia nepasiektume to, ko norim.
Gerai, suvaldysiu lūkesčius.
Kad ir kas iš to išeis, aš ir tėtis tave mylime.
Mama, tu visada tai sakai.
Kaip tėtis gali mane mylėti, jei niekad manęs nesutiko?
Nes, Madelina Evans Zot, kai kuriems dalykams nereikia empirinių įrodymų.
Kuo galiu padėti, ponia Zot?
Panele Zot, o ne ponia. Mano tėvai nebuvo susituokę.
Čia augo berniukas vardu Kalvinas Evansas.
Jis mano tėvas.
Ar tavo tėvas žino, kad šiandien esi čia?
Jis miręs.
Aišku. Na, labai gaila.
Mano dukra tarp jo asmeninių daiktų
rado kelias pastabas iš šios įstaigos.
Vardas negirdėtas.
Turėtumėte turėti kažkokią sistemą. Kur galėtumėte patikrinti įrašus ar bylas.
Mielai patikrinsiu. Kada, sakei, tėvas čia buvo?
Maždaug 1921-1939 m. Galima kelerių metų paklaida.
Prieš gaisrą.
Apgailestauju, deja, daug mūsų senų dokumentų sudegė.
Jūs įsitikinęs, kad neprisimenate jo?
Jis dievino mokslą ir knygas. Buvo labai protingas ir greitai bėgiodavo.
Gal kreipkitės į dangiškąjį Tėvą, kad padėtų
susitaikyti dėl to, ko jums trūksta.
Made. Labai apgailestauju, zuikute.
- Zuikute, žinau, kaip nuvilia... - Nesąmonė! Jis meluoja!
Made.
Zuikute.
Nenoriu dar vieno akligatvio.
- Apgailestauju, zuikut... - Žinau, kad jis čia buvo.
Čia turi būti įrodymų.
Gerai. Padėsiu tau.
Mama, žiūrėk.
AUTORIUS ČARLZAS DIKENSAS PAVADINIMAS „DIDIEJI LŪKESČIAI“
IŠDUOTA KALVINUI EVANSUI
ŠIĄ KNYGĄ PADOVANOJO REMSENO FONDAS
Kas yra?
Čia užuomina. Tu buvai teisi.
REMSENO FONDAS
- Jau keliausiu. - Gero vakaro.
- Neužsibūk. - Gerai.
Išvertė Kristina Čeidaitė