אימא, תראי.
צ'ארלס דיקנס "תקוות גדולות" -
שם השואל: קלווין אוונס -
הספר הזה נתרם על ידי קרן רמסן -
מה זה?
רמז.
"תקוות גדולות" מאת צ'ארלס דיקנס -
שלושים שנה קודם לכן -
אלוהים אדירים, זו לימוזינה!
זו קאדילק!
הוא בטח שחקן בייסבול מקצועי. או כוכב קולנוע.
אדוני, עליי להתנצל בפניך. בבקשה.
המזכירה שלי טעתה כשדיברה איתך בטלפון קודם.
במה היא טעתה?
קלווין אוונס אכן היה כאן.
כן, הוא אומץ.
לא, אדוני.
הוא נלקח מאיתנו.
שחפת.
מתי זה קרה?
בקיץ שעבר.
קלווין היה ילד יוצא דופן.
יכולת מדעית שאין שנייה לה.
התמיכה של קרן רמסן תרמה לו רבות.
קלווין.
אני מצטער, אבל הוא לא רוצה אותך.
מבוסס על ספר מאת בוני גרמוס -
"ארוחת ערב בשש" כניסה לבמה -
"ארוחת ערב בשש", איך אוכל לעזור? -"ארוחת ערב בשש". כן.
בשביל מי הם?
בפעם הבאה, תגיד לי. יש לי מוכרת פרחים נפלאה.
הם בשביל המשרד. אמרת שיבש פה.
רציתי לבטל קצת יובש.
טוב, הם מקסימים.
זה לא שוקל כמו... - תודה.
בוקר טוב. לא חזרו אלינו מקרן רמסן.
לא התכוונתי לשאול,
אבל מכיוון שהעלית את הנושא, זה גס רוח מאוד מצדם.
אני תמיד משיבה לכל השיחות שטרם נענו
בסוף היום. - ודאי.
כי את חיה בחברה מתורבתת.
מאד עוד עלולה לנהוג לשם בעצמה.
מיס זוט. - וחוץ מזה...
תודה. - כן.
שלום. - היי.
כן?
בעצם, לא משנה. זה שום דבר.
פרן, תמיד יש לך מה להגיד.
זה אישי. לא קשור לתוכנית. אז אם את רוצה...
זה מתאים כי אנחנו חברות וגם עמיתות.
אני דלוקה על וולטר.
זה פנטסטי. - תפסיקי לחייך.
אני לא יכולה. לא אעשה זאת. את חייבת להזמין אותו לארוחת ערב.
לא. הגבר מזמין. - לא אם הגבר ביישן.
לא אם הגבר לא מעריך את עצמו.
לא אם האישה מלאת ביטחון עצמי. לא אם האישה יודעת מה היא רוצה.
שכחי שאמרתי משהו.
זה בלתי אפשרי. יש לי זיכרון מצוין. את...
כן. שלום. היי. - פיל מבקש ששתיכן תגיעו לבמה.
וולטר יהיה שם? - כן, גם וולטר.
נגיע מיד.
תודה. - בשמחה.
אני לא יכולה לחכות לפגישה הזו. וולטר? - שכחי מזה.
אני לא יכולה. וולטר.
עניין "סוויפט אנד קריספ" מת.
למה? הרייטינג שלנו לא נפל.
הם מאמינים שאין מקום לפוליטיקה במטבח.
שינוחו על משכבם בשלום. - זה מצחיק אותך?
לא, גזענות לא מצחיקה אותי. - בסדר. בסדר.
אז מצפה לנו עבודה. נמצא ספונסר אחר.
לא. אפילו חברות מזון לחתולים לא חוזרות אליי כשאני מתקשר.
את לא מאמינה לי?
את יודעת מה?
את לועגת לי, את מזלזלת בי, את מתעלמת מהספונסרים שלנו.
את חושבת שהתוכנית הזו היא תשדיר שירות כלשהו.
אז יש לי הפתעה בשבילך, היא לא. היא עסק.
אז יש לך תאריך יעד.
שבועיים למצוא ספונסר או שתפוטרי.
תיהני מהימים האחרונים שלך.
חסר לנו רק קול אחד כדי לעצור את סלילת הכביש המהיר.
הקולות הצפים הם של תומפסון ושל סומרס,
ושניהם לא חוזרים אליי כשאני מתקשרת.
באמת?
תודה.
הכול בסדר?
הצלחנו!
תומפסון לא, אבל סומרס כן! אנחנו ננצח בהצבעה.
את בטוחה?
זה לקח רק שבע שנים, 300 עתירות
וחצי תריסר נסיעות לסקרמנטו,
אבל סומרס הזקן והיפהפה לצדנו.
אני יכול לעשות משהו? - כן.
תתפלל שהאיש הזה לא ימות מהתקף לב
לפני ההצבעה ביום שלישי. - אני הולך לכנסייה.
לך. יש!
משרד עורכי דין הוליס, מוריסון ודגלאס -
היא נבונה מאוד. - אלוהים אדירים.
אני לא מאמינה שהיא התקשרה בעצמה.
מה אם היא תבוא לכאן? - בוקר טוב.
ברוך שובך לעיר, אדוני.
מה פספסתי?
אליזבת זוט התקשרה בעצמה,
לא פעם אחת, לא פעמיים, אלא שלוש.
מי זו אליזבת זוט?
אליזבת זוט! "ארוחת ערב בשש"? היא בטלוויזיה.
למה היא רוצה לדבר איתי?
זה מה שאנחנו רוצים לדעת.
אני ממש במתח.
תתקשרי אליה, בבקשה.
מובן שהרף למחיאות כפיים צריך להיות גבוה יותר ממילוי פטריות.
הידעתם שיש יותר מ-10,000 מיני פטריות בעולם,
אבל רק ארבעה עד חמישה אחוזים הם אכילים?
כשחושבים על זה, זה קצת כמו בני אנוש.
רק ארבעה או חמישה אחוזים מהם אני מסוגלת לעכל,
אתם מסכימים איתי?
בזמן שאנחנו מחכים שהפטריות ייצלו,
בואו נשמע כמה שאלות מהקהל.
אני.
שורה שנייה מהסוף.
אליזבת זוט ב"ארוחת ערב בשש" -
מיס זוט, את ודאי לא זוכרת אותי, אבל הייתי כאן לפני כמה חודשים.
ד"ר פיליס, מנתחת לב פתוח. ודאי שאני זוכרת.
טוב, עוד לא.
אבל התקבלתי ללימודי רפואה באוניברסיטת קליפורניה.
ידעתי שתתקבלי. ידעתי שאת מסוגלת.
אני הכי מבוגרת בכיתה ואני תשושה כל הזמן,
אבל גם לא הייתי מאושרת יותר מעולם.
זה מצדיק מחיאות כפיים.
אני רוצה להודות לך שראית בי משהו
שלא ראיתי בעצמי.
תודה.
יש שאלות נוספות?
אני.
ארוחת ערב בשש -
את יודעת, עם כל ההתרגשות של היום,
שכחתי לספר לך על הזדמנות עצומה. גדולה.
כולי אוזן.
חטיבת הביניים וודרו וילסון הציעה לך
לשפוט ביריד המדע של כיתה ו'.
סירבתי בנימוס בשמך.
לא. אעשה זאת. אעשה הכול כדי להסיח את דעתי.
באמת?
באמת.
אתקשר ואקבע זאת.
וולטר, אתה יוצא עם מישהי כרגע?
לא. אני מתפקד טוב יותר כשאני לבד.
גם אני נהגתי לחשוב כך.
ומה קרה אז? - פגשתי את קלווין.
אם תצוץ הזדמנות, אני מתכוונת לאהבה...
אני רוצה שתשקול אותה.
אלוהים, אני מרגיש שאני אצל פסיכולוג.
טוב...
אלך להתקשר לעוד ספונסרים.
וולטר...
התוכנית הזו היא לא... מה שביקשתי או מה שרציתי,
אבל עכשיו כשאני מרגישה שהתוכנית מתרחקת ממני...
אני מרגישה כאילו חלק ממני הולך איתה.
אליזבת.
אני המפיק שלך.
זו חובתי המקצועית ובחירתי האישית לתמוך בך.
זה לא ישתנה בשום מצב.
תודה.
עכשיו סלחי לי,
עליי לאשר בשמך הזמנה של כמה ילדי כיתה ו'.
אליזבת זוט.
כן, זו אליזבת זוט האמיתית.
כן, אבל אעדיף פגישה אישית. מה הכתובת שלכם?
את לחוצה? - לא.
כי בסדר גמור להיות לחוצה.
אני לחוצה. - באמת?
כן.
אלה את ואני.
עולה -
רבעון הכימיה האמריקני -
מעולם לא ראיתי את התמונה הזו. הוא רציני מאוד.
סליחה על האיחור. הארי וילסון.
אמרתי לאשתי שתבואי לפגישה איתי
והיא צווחה כאילו שאת אלביס.
איך אוכל לעזור לך?
מר וילסון, אולי זה יישמע מוזר,
אבל באנו לשאול כמה שאלות על קלווין אוונס.
למה קרן רמסן תמכה בקלווין כל חייו?
אני מצטער, איך את מכירה את קלווין אוונס?
הוא...
זו מאד, בתי.
הבת של קלווין ושלי.
בבקשה...
המתינו, בבקשה. אין זה מתפקידי להסביר.
אלוהים אדירים.
היי.
מיס פרקר, יש לי הודעה דחופה.
את ודאי מאד. אני אייברי.
אני...
אימא של קלווין.
זה בסדר.
תודה. - כן.
בואי, באני.
יש לי המון שאלות, אבל...
למה מסרת את אבא שלי לבית היתומים?
אני...
אם זה בסדר, אני חושבת שאני רוצה להתחיל בהתחלה.
כשהייתי בת 16,
נכנסתי להיריון. בטעות.
בבקשה. בעדינות.
הלידה הייתה הדבר המופלא ביותר
שקרה לי אי פעם.
אבל כמו רוב הדברים בחיי,
להורים שלי היו תוכניות אחרות ולא הייתה לי ברירה.
לא. בבקשה. לא.
לא ידעתי לאן הם לקחו אותו.
לא הייתה לי תמונה שלו.
אבל הם כיבדו משאלה אחת, הם שמרו את שמו. קלווין.
הכרתי אותו רק לדקות ספורות,
אבל עצם הקיום שלו שינה את מסלול חיי לגמרי.
כשהגעתי לגיל 25
זכיתי בגישה לקרן הנאמנות שלי,
ושכרתי עורך דין כדי שיעזור לי למצוא את קלווין.
וילסון נעשה מעין אב בשבילי.
הקמתי גם את קרן רמסן
ותרמתי כסף לבתי יתומים ברדיוס של 500 ק"מ
בתקווה לעזור לו מרחוק.
תוכנית פיתוח כללית -
לא הפסקנו לחפש מעולם.
ואז, יום אחד,
זה היה כאילו העננים התפזרו והשמיים נפתחו,
וילסון הצליח למצוא אותו.
אך אז אמרו לו שהוא מת זמן קצר קודם לכן.
התקווה הזו התנפצה כמו בלון.
זה ריסק אותי.
רק בעמוד השער של המגזין...
עשורים מאוחר יותר, ראיתי אותו שוב.
כימיה אמריקנית -
לא אכפת לי מי אחראי לנסים.
הדבר היחיד שעניין אותי היה שהנס הזה הוא שלי.
כתבתי מכתב אחר מכתב וביקשתי להיפגש איתו...
מעבדת המחקר הייסטינגס קלווין אוונס -
אבל הוא לא כתב לי חזרה.
ואז, יום אחד...
קיבלתי מכתב ממשרד עורכי דין.
מכתב הפסקת פעילות לצמיתות.
חשבתי שהוא שנא אותי.
שהוא לא רוצה שום קשר איתי.
ובצדק. גם אני הייתי שונאת את עצמי.
באתי לבית שלכם פעם.
ראיתי אתכם יחד.
הוא נראה מאושר מאוד.
שליו מאוד.
וידעתי שהגיע הזמן שאשחרר אותו.
אילו הייתי יודעת שיש לו ילדה...
אני מצטערת מאוד.
הוא חשב שאת מתה.
איזה ילד מסכן אם האמין בזה.
אמרי לי...
מה פספסתי?
מי היה האיש הזה?
הוא היה מבריק, הגון וטוב לב.
ורקדן מצחיק ביותר.
אני רקדנית מצחיקה. גם את רקדנית מצחיקה?
אני לא יודעת.
תשמעו, קיוויתי שנוכל להעמיק את ההכרות בינינו.
לא זכיתי לזה עם קלווין
אתן הכול כדי להכיר את הבת שלו.
הנכדה שלי.
עברנו דרך ארוכה כדי להגיע לכאן ואנחנו צריכות קצת זמן.
ודאי. - כן.
האם יורשה לי לשאול למה קראת לו קלווין? זה שם משפחתי?
לא, קראתי לו על שם ג'ון קלווין.
אני לא בטוחה שאני יודעת מי זה.
הוא היה תאולוג מהמאה ה-16
שסבתא-רבתה-רבתה שלך נהגה להקריא לי את כתביו.
הוא האמין בגזירה קדומה.
תאולוג.
זה היה משמח אותו.
אני מקווה לשמוע מכן בקרוב.
את רוצה לדבר על היום? על המפגש עם סבתא שלך?
חשבתי שכשאגיע לסוף התעלומה,
ארגיש אחרת.
במדע,
תגליות מובילות לרוב לשאלות נוספות.
אני לא רוצה לשאול שאלות נוספות.
אני רק רוצה את אבא שלי.
אני יודעת. אני מתגעגעת אליו מאוד.
אבל תשמעי, אני רואה אותו בך.
באמת?
נכון שהמצח שלך מתקמט כשאת מתוסכלת?
או שאת תמיד קוראת שלושה ספרים בבת אחת?
או שאת שוכחת לאכול לפעמים כשאת חושבת הרבה? זה ממנו.
אבא אמר לווייקלי ש"תקוות גדולות" הוא הספר האהוב עליו.
הוא הספר האהוב גם עליי.
זוכרת את חוברת הצביעה לפי מספרים שלך?
תארי לעצמך שכל אדם שאת פוגשת, כל מקום שאת הולכת אליו,
וכל מכתב שאת קוראת על אבא שלך הם פשוט צבע
שנוסף לציור שלו.
זו מטפורה.
נכון.
היי, רוצה להבריז איתי מחר?
הברזתי איתך היום.
אני יודעת. את כבר טובה בזה מאוד.
כשהעיניים רואות את התמונה דרך המסננים האדום והכחול,
נראה שהתמונה יוצאת אליך.
ובכן, זה ציור מוקפד מאוד של פנתר. תודה.
ובכן, מה דעתך?
אני מעדיפה את מדעי הרוח.
ומה יש לנו כאן?
טוב, אבא שלי הוא בעל מאפייה
ורציתי לבחון את ההשפעות של סביבות שונות
בהאטת צמיחה של טחב.
וואו, זה יכול לעזור מאוד לאבא שלך.
את רוצה להיות אופה כשתהיי גדולה?
לא, אני רוצה להיות ביולוגית.
באמת? קראת את "מוצא האדם" של צ'ארלס דרווין?
או את "מהם החיים" של ארווין שרודינגר?
לא, אבל אקרא. תודה.
בשמחה. בהצלחה לך.
אני אוהבת לצפות בך בטלוויזיה... - תודה, באני.
אבל אני לא חושבת שזה מקומך.
מה מקומי?
מעבדה.
קיבלתי החלטה.
החלטה שהייתי מקבלת שוב ושוב,
אבל תמיד אהיה כימאית.
כימאים עוסקים בכימיה.
נואל -
צ'ארלי, תגיד לי אם זה ארוך מספיק.
זה ארוך מאוד. זה נראה נפלא.
תאריך את זה. - את בטוחה?
תאריך את זה.
למה לא שותים סיידר מתובל כל השנה?
אחת התעלומות הגדולות של החיים.
בבקשה, ג'וניור.
מה מאד מרגישה לגבי אימא של קלווין?
אני לא יודעת.
אני לא יודעת לאן היא מתאימה.
את, צ'ארלי, לינדה, ג'וניור. אתם המשפחה שלנו.
מאד ואת בהחלט שייכות למשפחה שלנו,
אבל אם את זוכרת, לא כך התחלנו.
אני רק רוצה שמאד תרגיש בטוחה ואהובה ויש לה את כל זה.
את אומרת את זה כאילו אהבה היא סופית.
לא יזיק שיהיו עוד אנשים שיאהבו את הילדה הזו.
וזה מזכיר לי, עוד לא הודיתי לך כמו שצריך
על כך שהצלת את הבית של הילדה שלי לצד שאר השכונה.
בחיי.
טוב, זה עוד לא סופי, אבל אחרי ההצבעה ביום שלישי,
אני מצפה לאספקה לכל החיים של בירה ופאי אוכמניות על המאמצים שלי.
הכביש המהיר כאן
הוא רק גרסה אחת של מה שהם עושים לקהילות כמו שלנו
בכל הארץ.
אסור שהקרב יסתיים בשוגר היל או אפילו בקליפורניה.
אמנם לא מכוונות אליי מצלמות, אבל אני מגפון של אישה אחת.
וגם את כזו.
לפחות לעוד כמה שבועות. אנחנו עדיין צריכים למצוא ספונסר.
יש לי תחושה שלא יבטלו את התוכנית שלך בתקופה הקרובה.
נכון שזה נפלא?
אילו לא הייתה לנו תקרה, הייתי אומרת שזה יפהפה.
בסדר. אלך לעזור לגבר הזה לפני שהוא יפגע בעצמו.
ברור שאתה לא עולה על הספה שלי בנעליים.
האיש הזה.
כדאי שנמשיך את זה? - תמשיכי.
משהו חדש? מה נעשה? - היא לא מאחרת אף פעם.
מה נעשה אם היא לא תגיע?
את יודעת לבשל?
אני יודעת לשים גלידה בקערה. זה נחשב?
אתה יודע מה? אגיד להארי לעבור ליד הבית שלה.
היי, הארי... - אלוהים אדירים. תודה לאל.
סליחה. אני מצטערת. הייתה לי פגישה בצד השני של העיר והיא התארכה.
הארי, אלה לקהל. שים אחד מתחת לכל מושב בבקשה.
יש ארגז נוסף במכונית שלי. - בסדר.
היי, וולטר. עליי להתקשר למישהו לפני תחילת התוכנית.
אין זמן. - חמש דקות, אנשים!
קדימה. מושלם הוא האויב של טוב.
את בסדר? - בסדר גמור. מה שלומך?
יש לך הבעת פנים מסוימת. מה היא מסמלת?
בהירות.
ארוחת ערב בשש -
ועכשיו, "ארוחת ערב בשש" עם אליזבת זוט.
נעלה לשידור בעוד חמש, ארבע, שלוש...
שלום. שמי אליזבת זוט וזו "ארוחת ערב בשש".
אתחיל את התוכנית של היום בכמה הודעות.
לפני שניכנס לתרכובות הכימיות של זיגוג לירך חזיר אפויה,
ודאי הבחנתם שמוצרים של "סוויפט אנד קריספ" אינם מזהמים את אתר הצילום שלנו.
זה מכיוון שהם הפסיקו לממן את התוכנית שלנו.
ואני מודה להם על כך.
אני יודעת שלא כולם מאמינים בדברים שאני מאמינה בהם,
אבל לאמונות שלנו אין כל משמעות כשאנחנו לא מביעים אותן בקול רם.
"סוויפט אנד קריספ" הם דוחים ברמה התת-כימית.
שמן זרעים מזיק למיטוכונדריה שלכם.
והעובדה שאמרתי לכם להכניס את זה לגוף שלכם
תרדוף אותי עד סוף ימיי.
אבל למזלנו, יש לנו ספונסר חדש. ספונסר שתואם לערכים שלנו.
טמפקס.
מתי זה קרה?
אין לי מושג.
אני משתמשת בטמפקס כבר שנים.
הם רכים, עמידים והיגייניים.
אנא בדקו מתחת למושבים שלכן. יש שם מתנה בשבילכן.
לגברים שצופים ולא טרחו לשאול אף פעם על המחזור החודשי,
אסביר.
זה התהליך שבו משתחרר דם מרירית הרחם
במרווחים של חודש.
החל מגיל הבגרות ועד לגיל העמידה מלבד בזמן היריון.
דיברתי היום עם ראש הרשת שלנו והסברתי לו את זה.
והוא הסכים איתי.
היא אמרה לקנת' את המילה "רחם"?
שותפים שנוכל להתגאות בהם. אבל זו לא הייתה המטרה היחידה בשיחה שלי.
אני עוזבת את "ארוחת ערב בשש".
ידעת את זה? לא על זה דיברנו.
אפרוש מטלוויזיה בשידור ישיר.
וכאישה שחקרה היטב את עולם הטלוויזיה,
אני צופה עלייה במספר הצופים בשבועות הקרובים.
הנחיית התוכנית הזו הייתה התרגשות של פעם בחיים.
ואני מודה על כך לכל אחת ואחת מכן.
החלטנו לעשות דבר משמעותי ואני מאמינה שעשינו זאת.
וקנת',
אעשה את כל זאת בתנאי שייערכו שינויים.
קנת'. אילו היית יודע שאתה בא,
הייתי מוציא את החומר הטוב.
אתה מפוטר.
התוכנית שלך.
בכל ערב אני מבקשת מהילדים שלכן לתת לכן רגע לעצמכן
ועכשיו אני חושבת שהגיע הזמן שגם אני אעשה זאת.
הגיע הזמן שאהרהר, אתארגן מחדש ואחליט מה הלאה.
אני בטוחה שאתם תוהים מי תהיה המנחה הבאה של "ארוחת ערב בשש".
ובכן, זו תהיה אחת מכן.
עכשיו, אני יודעת שזה עלול להישמע מפחיד,
אבל זכרו, אומץ הוא שורש השינוי
ושינוי הוא הדבר שאנחנו בנויים לו מבחינה כימית.
לא אבקש מכן להפשיל שרוולים
כי לנשים רבות אין שרוולים שאפשר להפשיל.
אם החיים שלכן היו דומים לשלי,
החלומות שלכם לא יגיעו אליכן באופן לינארי.
אבל אם יש לכן קול ואתן מרגישות שהוא לא נשמע,
נשמח להכיר אתכן.
ובזאת, בואו נדבר על ירך חזיר מזוגגת.
אפשר להזמין אותך לארוחת ערב?
את רוצה לדבר על השינויים...
כדי לדבר על הרגשות שלי כלפיך.
מה? כן.
זה ישמח אותי מאוד.
אאסוף אותך ב-18:45.
סליחה על העיכוב.
נתחיל ברגע שחבר המועצה סומרס יצטרף אלינו.
תודה שהצטרפת אלינו, חבר המועצה.
הפגישה נרשמת בפרוטוקול עכשיו.
מערכת הכבישים המהירים היא עתיד האומה הזו
מבחינה כלכלית, מבחינת צמיחה ומבחינת הגנה על המולדת
במקרה הצורך.
אני רוצה להודות לשני הצדדים שהעלו את טענותיהם בהתלהבות
בתשוקה בשמונה השנים האחרונות.
ההתקדמות עוכבה די והותר זמן.
אז בנושא מערכת הכבישים המהירים של קליפורניה
נגד ועדת ווסט אדמס ושוגר היל,
כל המתנגדים לסלילת הכביש המהיר דרך ווסט אדמס ושוגר היל...
מי בעד?
העתירה עברה.
ניסיתי להתקשר. אני מצטערת מאוד. מה אוכל לעשות?
שבע שנים.
אני רוצה רק לאכול בראוניז ולבכות.
אני יכולה לעזור בזה.
הבאתי בירה.
גם בירה יכולה לעזור.
בואי הנה.
משלושה רבעים לכל הכוח בעוד שתיים.
אחת.
שתיים.
כל הכוח.
קלווין נהג לבוא לכאן כדי להשקיט את הראש.
רציתי להראות לך אותו. כאן התנשקנו לראשונה.
תודה שהבאת אותי לכאן.
הפגישה עם מאד והעיניים הענקיות והחקרניות שלה
גרמה לי להגיש שפגשתי חלק ממנו.
היא נבונה, מה?
עד פחד.
ראיתי את התוכנית שלך לא מזמן. התפטרת.
נכון. אני רוצה לחזור לעסוק במדע.
את יודעת שיש לי קרן שמוקדשת
למימון עבודתם של מדענים.
אני מודעת לכך.
בטופס הבקשה אפשר לרשום "אדון", לא "גברת" ובטח שלא "מיס".
אתקן את זה.
ואחרי שאתקן את זה,
אשמח לעזור לך בכל נושא שתרצי לחקור.
אך יש לי תחושה שאת לא רוצה עזרה.
לא, עם הגיל, גיליתי שעזרה היא מתנה.
שלוש שנים לאחר מכן -
שלום. שמי אליזבת זוט וברוכים הבאים למבוא לכימיה.
העבירו את זה בבקשה למי שיושב מאחוריכם.
וקראו לי מיס זוט עד שאסיים את הדוקטורט שלי.
דברים חיים מורכבים מאטומים.
אך ברוב המקרים האטומים האלה אינם מרחפים להם לבדם.
במקום זאת, הם נקשרים לאטומים אחרים.
הקשרים החזקים האלה שמונעים ממולקולות להתפרק
וגם הקשרים החלשים יותר שיוצרים חיבורים זמניים
חיוניים לעצם קיום החיים.
כן?
האם חיבורים בין אטומים הם אקראיים?
חשבו על החיים שלכם.
אתם לא יכולים לצפות את הרגעים.
רק שאתם מביטים אחורה אתם רואים איך הכול קשור.
איך זה קשור לכימיה?
זה קשור מאוד.
הגורם הקבוע היחיד בתגובה כימית הוא שינוי.
הלא צפוי.
התפקיד שלנו אינו להימנע מהפתעות.
אנחנו לא יכולים לשלוט בהן.
אז יש לנו רק אפשרות אחת.
כניעה.
אנחנו לא חייבים להשלים עם הדברים הרעים,
אבל אנחנו חייבים להשלים עם בלתי הנמנעות של שינוי.
בעצמנו וגם בנסיבות שלנו.
צ'ארלס דיקנס.
לא בדיוק מוכר בזכות עבודתו בעולם המדע.
אבל המדען הגדול ביותר שהכרתי מימיי
החזיק את הספר הזה לצד מיטתו.
הוא אמר שהוא משפר אותו ככימאי.
צחקתי על כך אז
כי זה נראה לי מגוחך
ואני בטוחה שגם לכם זה נראה כך עכשיו.
אך בסופו של דבר ויתרתי ו...
וזה העמוד שהוא סימן.
"זה היה יום בלתי נשכח מבחינתי כי הוא עורר בי שינויים גדולים.
אך כך זה בחיים.
תארו לעצמכם שיום מסוים יימחק מהם
וחשבו כמו שונה יהיה מסלולם..."
החזר לשולח -
"עצור, הקורא,
וחשוב לרגע על השרשרת הארוכה של ברזל או זהב,
של קוצים או של פרחים
שלא הייתה כובלת אותך
אלמלא היווצרות החוליה הראשונה
ביום בלתי נשכח אחד."
תודה! תודה על הכול.
אני מתה על זה.
ומה יש לנו כאן?
בואו נתחיל.
תרגום: אסף ראביד