Anya, nézd.
CÍM: „SZÉP REMÉNYEK”
KIKÖLCSÖNZŐ NEVE: CALVIN EVANS
EZ A KÖNYV A REMSEN ALAPÍTVÁNY ADOMÁNYA
Mi az?
Egy nyom.
SZÉP REMÉNYEK ÍRTA: CHARLES DICKENS
HARMINC ÉVVEL KORÁBBAN
Beszarás, egy limó!
Ez egy Cadillac!
Fogadok, hogy profi baseballos. Vagy filmsztár.
Uram... Bocsánatot kell kérnem öntől. Kérem.
A titkárnőm rosszul mondta önnek a telefonon.
Micsodát?
Calvin Evans valóban járt ide.
Igen, örökbe fogadták.
Nem, uram.
Elragadták tőlünk.
A tüdővész.
Ez mikor történt?
Tavaly nyáron.
Calvin különleges fiú volt.
Páratlan tehetsége volt a tudományokhoz.
Nagyon sokat segített neki a Remsen Alapítvány támogatása.
Calvin.
Sajnálom... de nem akar téged.
KÉSZÜLT BONNIE GARMUS KÖNYVE ALAPJÁN
MINDEN KÉMIA
VACSORA HATKOR MŰVÉSZBEJÁRÓ
- Vacsora hatkor. Segíthetek? - Vacsora hatkor. Igen.
Hát ez kié?
Legközelebb szóljon. Különleges virágosom van.
Az irodának hoztam. Azt mondta, szürke.
Gondoltam, szürkétlenítem.
Hát, gyönyörű.
- Nem annyi a súlya... - Köszönöm.
Jó reggelt! A Remsen Alapítvány nem hívott vissza.
Nem akartam kérdezni.
De ha már felhoztad, nagyon udvariatlanok.
Én nagyon ügyelek rá, hogy mindenkit visszahívjak
- még aznap. - Természetes.
Mert egy civilizált társadalom tagja vagy. Mad elszánta magát, hogy odamegy.
- Miss Zott. - És...
- Köszönöm. - Igen.
- Helló. - Üdv.
Igen?
Igazából mindegy. Semmi.
Nincs olyan, hogy nincs mondandód.
Ez személyes. Nem érinti a műsort. Ha mást akarsz...
Most alkalmas, mert barátok is vagyunk, meg kollégák is.
Belezúgtam Walterbe.
- Hát ez fantasztikus. - Ne mosolyogj.
Nem tudok. Nem fogok. Hívd el vacsorázni.
- Nem. Az a férfi dolga. - Nem, ha a férfi félénk.
Nem, ha a férfinak nincs önbecsülése.
Nem, ha a nő magabiztos. Nem, ha a nő tudja, mit akar.
Felejtsd el, amit mondtam.
Az lehetetlen. Tökéletes a memóriám. Te...
- Igen, helló. - Phil mindkettejüket kéri a stúdióba.
- Walter ott lesz? - Igen, őt is kéri.
Rögtön megyünk.
- Köszönjük. - Nincs mit.
- Alig várom. Walter? - Felejtsd el.
Nem tudom. Walter!
A Swift & Crispnek lőttek.
Miért? A nézettség nem esett.
Úgy vélik, a politika nem való a konyhába.
- Nyugodjanak békében. - Ez magának vicces?
- Nem, a rasszizmus nem vicces. - Oké.
Akkor világos a feladatunk. Keresünk másik szponzort.
Nem. Még egy macskaeledel-gyártó cég sem hajlandó visszahívni.
Nem hisz nekem?
Tudja, mit?
Kigúnyol, becsmérel, elűzi a szponzorainkat.
Azt hiszi, hogy ez a műsor valamiféle közszolgálat.
Hát tudja, mit? Nem az. Ez üzlet.
Mondom a határidőt.
Két hete van szponzort találni, vagy ki van rúgva.
Élvezze ki az utolsó pár napot.
Csak egy szavazat hiányzik, hogy megállítsuk az autópálya-építést.
Thompson és Sommers ingadozik,
és cselesen egyikük sem hív vissza.
Tényleg?
Köszönöm.
Minden rendben?
Megvan.
Thompson kiszállt, de Sommers belement! Megvan a szavazat.
Biztos?
Csak hét év kellett hozzá, 300 beadvány,
és fél tucat látogatás Sacramentóba, de a zsémbes, öreg,
gyönyörű Sommers benne van!
- Segíthetek valamit? - Igen.
Imádkozz, hogy ne kapjon szívrohamot
- a keddi szavazás előtt. - Irány a templom.
Menj! Ez az!
HOLLIS, MORRISON ÉS DOUGLAS ÜGYVÉDI IRODA
- Annyira okos. - Úristen.
El se hiszem, hogy ő telefonált.
- És ha idejön? - Jó reggelt.
Köszöntjük újra a városban, uram.
Miről maradtam le?
Elizabeth Zott telefonált,
nem egyszer, nem kétszer, de háromszor!
Ki az az Elizabeth Zott?
Elizabeth Zott! Vacsora hatkor? Szerepel a tévében.
Miért akar velem beszélni?
Ezt várjuk izgatottan mi is.
Hát, tűkön ülök én is.
Hívja fel, kérem.
Hát, a töltött gombánál azért biztos több kell a tapshoz.
Tudták, hogy több mint 10 000 gombaféle van a világon,
de csak négy-öt százalékuk fogyasztható?
Ha belegondolunk, az emberekkel is kábé így van.
Szerintem csak négy-öt százalékuk emészthető,
nem értenek egyet?
Amíg várjuk, hogy megsüljön a gomba,
jöjjön egy kis kérdezz-felelek.
Itt.
Hátulról a második sor.
„VACSORA HATKOR” ELIZABETH ZOTT-TAL
Miss Zott, biztos nem emlékszik rám. De itt voltam pár hónapja.
Dr. Fillis, szívsebész. Természetesen emlékszem.
Hát, még nem teljesen.
De felvettek a USC orvosi karára.
Tudtam, hogy felveszik. Tudtam, hogy menni fog.
Én vagyok a legidősebb az osztályban, és állandóan kimerült vagyok,
de sose voltam még boldogabb.
Na, ez tapsot érdemel.
Csak meg akarom köszönni, hogy látott bennem valamit,
amit én sem láttam magamban.
Köszönöm.
Van még kérdés?
Itt.
VACSORA HATKOR
Tudja, az egész napos izgalomban
elfelejtettem említeni egy hatalmas lehetőséget. Nagyot.
Csupa fül vagyok.
A Woodrow Wilson Általános Iskola felkérte
zsűrizni a hatodikosok tudományos versenyét.
Udvariasan nemet mondtam a nevében.
Nem. Vállalom. Bármit, ami eltereli a figyelmemet.
Tényleg?
Tényleg.
Felhívom őket, és elintézem.
Walter, jár most valakivel?
Nem. Egyedül működöm a legjobban.
Régen én is ezt hittem.
- És aztán? - Megismertem Calvint.
Ha felmerül a lehetőség... mármint a szerelemre...
szeretném, ha megfontolná.
Jó ég, mintha pszichológusnál volnék.
Nos...
Felhívok még néhány szponzort.
Walter...
Ezt a munkát... nem kértem és nem akartam.
De most, hogy úgy érzem, elveszik tőlem a műsort,
én úgy érzem, magával visz egy darabot belőlem.
Elizabeth.
Én vagyok a producere.
Szakmai kötelességem és személyes döntésem, hogy támogassam.
Bármi is lesz, ez nem változik.
Köszönöm.
Most ha megbocsát,
válaszolnom kell egy rakás hatodikosnak a maga nevében.
Elizabeth Zott.
Igen, az igazi Elizabeth Zott.
Igen, de személyes találkozót szeretnék. Mi a címe?
- Izgulsz? - Nem.
Mert teljesen rendben lenne, ha izgulnál.
- Én izgulok. - Tényleg?
Igen.
Összefogunk.
A LIFT FELFELÉ MEGY
AMERIKAI KÉMIA NEGYEDÉVES SZEMLE
Ezt a képet még sosem láttam. Olyan komoly.
Elnézést a késésért. Harry Wilson.
Mondtam a nejemnek, hogy jön,
és úgy sikított, mintha Elvis jönne.
Miben segíthetek?
Mr. Wilson, talán különösnek hangzik,
de azért jöttünk, hogy Calvin Evansről kérdezzük.
Miért támogatta a Remsen Alapítvány Calvint egész életében?
Elnézést, honnan ismeri Calvin Evanst?
Ő...
Ő itt Mad, a lányom.
Az enyém és Calviné.
Kérem...
Kérem, várjanak. Nem az én tisztem elmagyarázni.
Ó, teremtőm.
Jó napot.
Ms. Parker, sürgős üzenete jött.
Bizonyára te vagy Mad. Én Avery vagyok.
Én vagyok a te...
Calvin anyja.
Semmi baj.
- Köszönöm. - Tessék.
Gyere, nyuszkó.
Annyi mindent akarok kérdezni, de...
Miért adtad be aput abba a fiúotthonba?
Én...
Ha nem baj, azt hiszem, az elejéről szeretném kezdeni.
Amikor 16 éves voltam,
terhes lettem, nem szándékosan.
Tessék. Jól van. Óvatosan.
Hogy kisbabám lett, az volt a legkülönlegesebb dolog,
ami valaha történt velem.
De mint a legtöbb dolognál az életemben,
a szüleimnek más terve volt, és nemet kellett mondanom.
Ne! Kérem! Ne!
Nem tudtam, hova vitték.
Nem volt róla fotóm.
De egyvalamit tiszteletben tartottak: a nevét. Calvin.
Csak egy pár percig ismertem,
de a létezése megváltoztatta az életem teljes menetét.
Amikor 25 lettem,
hozzáférést kaptam az örökségemhez,
és ügyvédet fogadtam, hogy segítsen megtalálni Calvint.
Wilson apám helyett az apám lett.
És elindítottam a Remsen Alapítványt is,
pénzt adományoztam fiúotthonoknak 500 kilométeres körzetben,
remélve, hogy távolról segíteni tudom.
ÁLTALÁNOS FEJLESZTÉSI TERV
A keresés sosem állt le.
Aztán egy nap
mintha szétoszlottak volna a felhők, és megnyílt volna a menny,
és Wilsonnak sikerült megtalálnia,
mire közölték vele, hogy nemrég meghalt.
A remény kipukkadt, mint egy léggömb.
Ebbe tönkrementem.
Csak évtizedekkel később annak a magazinnak címlapján
pillantottam meg őt újra.
AMERIKAI KÉMIA
Nem nagyon érdekel, kik felelnek a csodákért.
Csak az érdekelt, hogy ez a csoda az enyém.
Egymás után írtam a leveleket, kértem, hadd találkozzak vele...
HASTINGS KUTATÓLABOR
...de sosem kaptam választ.
Aztán egy nap...
levelet kaptam egy ügyvédi irodától.
Jogsértés beszüntetésére való felszólítást.
Azt hittem, gyűlöl.
Hogy a színemet sem akarja látni.
És minden oka megvolt rá. Én is utáltam volna magamat.
Egyszer elmentem a házukhoz.
Láttam magukat együtt.
Ő olyan boldognak tűnt.
Olyan békésnek.
És tudtam, itt az idő, hogy elengedjem.
Ha tudtam volna, hogy gyermeke van...
Nagyon sajnálom.
Azt hitte, hogy maga meghalt.
Szegény fiú, hogy ezt kellett hinnie!
Mondja...
miről maradtam le?
Ki volt ez az ember?
Briliáns volt, derék és kedves.
És nagyon viccesen táncolt.
Én is viccesen táncolok. Te is viccesen táncolsz?
Nem tudom.
Tudja, én azt reméltem, hogy, egy kicsit megismerkedhetünk egymással.
Calvinnal nem volt erre esélyem,
és bármit megadnék, hogy megismerjem a lányát.
Az unokámat.
Hosszú út volt idáig eljutni, és szükségünk van egy kis időre.
- Persze. - Jó.
Megkérdezhetem, miért Calvin a neve? Ez a név a családból jött?
Nem, Kálvin János után neveztem el.
Nem biztos, hogy tudom, ki az.
Egy 16. századi teológus volt,
akitől az ükanyám felolvasott nekem.
Hitt az eleve elrendelésben.
Egy teológus.
Ez felvidította volna.
Remélem, hamar hallok felőled.
Akarsz beszélni a mai napról? A találkozóról a nagyanyáddal?
Azt hittem, ha majd megfejtem a rejtélyt,
mást fogok érezni.
Nos, a tudományban
a felfedezések általában újabb kérdésekhez vezetnek.
Nem akarok több kérdést feltenni.
Csak az apukámat akarom.
Tudom. Nekem is nagyon hiányzik.
De, tudod, benned látom őt.
Tényleg?
Ahogy ráncolod a homlokod, mikor frusztrált vagy.
Vagy ahogy mindig három könyvet olvasol egyszerre.
Vagy ahogy néha elfelejtesz enni, mert annyira gondolkozol. Ez mind ő.
Apa azt mondta Wakelynek, hogy a Szép remények a kedvenc könyve.
És az enyém is.
Tudod, van az a kifestőkönyved, a számozott foltokkal.
Képzeld azt, hogy minden ember, akit megismersz, minden hely, ahová mész,
minden levél, amit apádról olvasol, egy újabb színfolt
a róla festett képen.
Ez egy metafora.
Ez az.
Akarsz holnap velem lógni a suliból?
Ma is veled lógtam a suliból.
Tudom. Kezdesz nagyon belejönni.
Amikor a szemünk a piros és a kék szűrőn át látja a képet,
úgy tűnik, mintha a kép egyenesen felénk jönne.
Nos, ez egy nagyon aprólékos rajz egy párducról. Köszönöm.
Na, mit gondolsz?
Az emberi dolgokat jobban szeretem.
És itt mit látunk?
Hát, apukámnak péksége van,
és tesztelni akartam, hogy a különböző környezetek
hogy lassítják a penész terjedését.
Nahát. Nos, ez nagyon hasznos lesz apukádnak. Pék akarsz lenni, ha felnősz?
Nem, biológus akarok lenni.
Tényleg? Olvastad Charles Darwintól Az ember származását?
Vagy Erwin Schrödinger Mi az élet? című művét?
Még nem, de elolvasom. Köszönöm.
Nincs mit. Sok szerencsét.
- Szeretlek nézni a tévében... - Köszönöm, nyuszkó.
...de szerintem nem ott a helyed.
Ó. Hol a helyem?
Egy laborban.
Hát, hoztam egy döntést.
Ezt a döntést ezerszer is meghoznám.
De mindig is vegyész leszek.
A vegyészek vegyészkednek.
KARÁCSONY
Charlie, mondd, hogy elég hosszú-e.
Nagyon hosszúnak tűnik. Úgy látom, príma.
- Legyen kicsit hosszabb. - Biztos?
Legyen kicsit hosszabb.
Miért nem iszunk fűszeres almabort egész évben?
Az élet nagy rejtélyei.
Tessék, Junior.
Mad mit gondol Calvin anyjáról?
Nem tudom.
Nem tudom, hova illik be.
Te, Charlie, Linda, Junior, ti a családunk vagytok.
Te és Mad határozottan a családunk része vagytok,
de ha emlékszel, nem így kezdtük.
Csak azt akarom, hogy Mad biztonságban és szeretetben legyen. És ez mind megvan.
Úgy mondod, mintha a szeretet véges lenne.
Nem árt, ha több ember van, aki szereti ezt a kislányt, és törődik vele.
Erről jut eszembe, hogy nem köszöntem meg rendesen,
hogy megmentetted a kislány otthonát és az egész környéket.
Jó ég.
Hát, még nem tartunk ott, de a keddi szavazás után
életfogytig tartó sörre és áfonyapitére számítok az erőfeszítéseimért.
Ez az autópálya...
csak egy változata annak, mit tesznek az ilyen közösségekkel
szerte az országban.
A küzdelem nem állhat le Sugar Hillben, sőt Kaliforniában sem.
Talán nem irányulnak rám kamerák, de egy egyszemélyes női megafon vagyok.
Ahogy te is.
Legalábbis még pár hétig. Még mindig nincs szponzorunk.
Valami azt súgja, nem álltok le egyhamar.
Hát nem klassz?
Ha nem lenne plafonunk, azt mondanám, gyönyörű.
Na jó. Bemegyek, mielőtt sérülést okoz magának.
Az biztos, hogy nem teszed a lábad a kanapémra.
Ez a pasi.
- Csináljuk tovább? - Folytassuk.
- Van valami hír? Mit csinálunk? - Sosem késik.
Mit csinálunk, ha nem jön?
Tud főzni?
Én kikanalazom a fagyit egy tálba. Az számít?
A-a.
Tudja, mit? Odaküldöm Harryt a házához.
- Hé, Harry... - Jó ég. Hála istennek.
Bocs. Sajnálom. Találkám volt a város túlfelén, és elhúzódott.
Harry, ez a közönségé. Tegyél egyet minden szék alá.
- Van még a kocsiban. - Oké.
Üdv, Walter. Telefonálnom kell még a műsor előtt.
- Nincs idő. - Öt perc, emberek!
Gyerünk. A tökéletes a jó ellensége.
- Jól van? - Én jól. És maga?
Valami kiült az arcára. Mi az?
Tisztánlátás.
VACSORA HATKOR
Jöjjön a Vacsora hatkor Elizabeth Zott-tal.
Élő adás, öt, négy, három...
Helló. A nevem Elizabeth Zott, önök a Vacsora hatkor adását látják.
A mai műsort néhány bejelentéssel fogom kezdeni.
Mielőtt fejest ugrunk a sültsonka-máz kémiai összetevőibe,
talán feltűnt, hogy nem szennyezik a díszletet a Swift & Crisp termékek.
Nos, azért, mert ejtették a műsorunkat.
És ezért hálás vagyok nekik.
Tudom, hogy nem mindenki vallja azt, amit én,
de a meggyőződés mit sem ér, ha nem hangoztatjuk.
A Swift & Crisp szubkémiai szinten aljas.
A magolajak rombolják a mitokondriumot.
És az, hogy azt mondtam, tegyék a testükbe,
kísérteni fog a hátralévő életemben.
De szerencsére van egy új szponzorunk. Aki passzol az értékrendünkbe.
Tampax.
Ez mikor történt?
Sejtelmem sincs.
Évek óta használom a Tampaxot.
Puha, tartós és higiénikus.
Nézzenek az ülésük alá. Ott egy ajándék önöknek.
Férfi nézőinknek, akik nem vesződtek azzal, hogy rákérdezzenek a menstruációra,
elmagyarázom a dolgot.
Ez az a folyamat, amikor vér távozik a méh nyálkahártyájáról,
egy holdhónapnyi időközönként,
a pubertástól a menopauzáig, kivéve a terhesség időszakát.
Beszélgettem a hálózatunk fejével délután, és továbbítottam ezt neki.
Egyetértett.
Kimondta a „méh” szót Kennethnek?
...akire büszkék lehetünk. De nem ez volt a hívásom egyetlen célja.
Itt hagyom a Vacsora hatkort.
Te tudtál erről? Ez nem az, amit megbeszéltünk.
Itt hagyom az élő tévézést.
És mivel alaposan beástam magam a televíziózásba,
a nézettség megugrását jósolom a következő pár hétre.
Ezt a műsort vezetni életre szólóan izgalmas élmény volt.
És ezt minden egyes nézőnek meg kell köszönnöm.
Olyasmit akartunk csinálni, ami számít, és úgy hiszem, ez sikerült.
És, Kenneth,
ezt mind azzal a feltétellel csinálom, hogy változások lesznek.
Kenneth. Ha tudom, hogy jössz,
a jobbik italt hozatom.
Ki vagy rúgva.
A műsor a tiéd.
Minden este azt kérem a gyerekeiktől, hogy hagyják önöket szusszanni egyet,
és most itt az ideje, hogy én is így tegyek.
Ideje számot vetnem, újrarendeződnöm, és kitalálnom, mi jön ezután.
Gondolom, kíváncsiak, ki lesz a Vacsora hatkor új házigazdája.
Nos, valaki önök közül.
Tudom, hogy ez talán ijesztően hangzik.
De ne feledjék, a változás a bátorságban gyökeredzik.
És a változás az, amire kémiailag tervezve vagyunk.
Nem fogom arra kérni önöket, hogy kössék fel a gatyájukat,
mert sok nőnek nincs gatyája, amit felköthetne.
Ha az életük kicsit is olyan, mint az enyém,
az álmaik nem sorakoznak fel beteljesülésre várva.
De ha úgy érzik, hogy nem hallja senki a hangjukat,
szeretnénk megismerni önöket.
És most beszéljünk a mázas sonkáról.
Meghívhatom ma vacsorázni?
Meg akarja beszélni az átszervezést...
Meg akarom beszélni az érzéseimet maga iránt.
Mi? Igen.
Nagyon szeretném.
Felveszem háromnegyed hétkor.
Elnézést a késésért.
Amint Sommers tanácsos csatlakozik hozzánk, elkezdjük.
Köszönöm, hogy csatlakozik, tanácsos.
Jegyzőkönyv indul.
Az országos autópálya-hálózat a nemzet jövőjét jelenti
gazdasági, fejlődési és nemzetvédelmi szempontból is,
ha a szükség úgy hozná.
Köszönöm, hogy mindkét oldal ilyen harsányan
és szenvedélyesen érvelt az elmúlt nyolc évben.
A haladást elég sokáig hátráltattuk.
A Kaliforniai Autópálya-hálózat kontra West Adams/Sugar Hill-bizottság ügyben
kik vannak a West Adamet és Sugar Hillt átszelő útvonal ellen?
Mellette?
Indítvány elfogadva.
Próbáltalak hívni. Úgy sajnálom. Mit tehetek?
Hét év.
Legszívesebben sütit ennék és sírnék.
Ebben segíthetek.
Hoztam sört.
A sör is jól jöhet.
Gyere ide.
Háromnegyedről teljes gőzre kettőre.
És egy.
És kettő.
Teljes gőz.
Erre a helyre jött Calvin megnyugtatni az elméjét.
Meg akartam mutatni magának. Ott csókolóztunk először.
Köszönöm, hogy elhozott.
Mikor láttam Mad hatalmas, kíváncsi szemeit,
úgy éreztem, Calvinből látok egy darabot.
Okos, igaz?
Ijesztően.
- A minap láttam a műsorát. Felmondott. - Igen. Vissza akarok térni a tudományhoz.
Tudja, van egy alapítványom, amely kifejezetten
a tudósok munkájának finanszírozását célozza.
Tudok róla.
A jelentkezési lapon van „Mr.”, de nincs „Mrs.”, és határozottan nincs „Miss”.
Nos, ezt korrigálom.
És utána
szeretnék segíteni abban, amit kutatna, bármi is legyen az.
Bár az az érzésem, nem szereti a segítséget.
Téved. Ahogy öregszem, egyre inkább áldásnak látom a segítséget.
HÁROM ÉVVEL KÉSŐBB
Jó napot. Elizabeth Zott vagyok, köszöntöm magukat a Bevezetés a kémiába előadáson.
Kérem, adják tovább a maguk mellett vagy mögött ülőknek.
És Miss Zott vagyok, amíg nem végzem el a PhD-programot.
Az élőlények atomokból állnak.
De a legtöbb esetben ezek az atomok nem szálldogálnak külön-külön.
Hanem általában kölcsönhatásba lépnek a többi atommal.
Mind a molekulákat összetartó erős kötések,
mind a gyengébb, átmeneti kapcsolatokat kialakító kötések
döntő fontosságúak magához a létezéshez.
Igen?
Véletlenszerű, hogy mely atomok kapcsolódnak?
Gondoljon a saját életére.
Nem látja előre a pillanatait.
Csak mikor visszatekint, akkor látja, hogy kapcsolódott össze az egész.
Hogy kapcsolódik ez a kémiához?
Mindenhogy.
Az egyetlen állandó változó a kémiai reakcióban a változás.
A váratlan.
A mi dolgunk nem az, hogy elkerüljük a meglepetést.
Nem irányíthatjuk.
Tehát csak egy dolgot tehetünk.
Megadjuk magunkat.
Nem kell elfogadnunk a rossz dolgokat,
de el kell fogadnunk a változás elkerülhetetlenségét.
Magunkban és a körülményeinkben egyaránt.
Charles Dickens.
Nem éppen a tudományos munkásságáról ismert.
De a legnagyszerűbb tudós, akit ismertem,
az ő könyvét tartotta az ágya mellett.
Azt mondta, jobb kémikust csinált belőle.
Akkor nevettem ezen,
mert abszurdnak tartottam, hogy ilyet mond,
ahogy most bizonyára maguk is.
Azonban végül megenyhültem, és...
és ez az az oldal, amit beszamárfülezett.
„Emlékezetes nap volt számomra, mert nagy változásokat idézett elő bennem.
De bármely élettel ugyanez a helyzet.
Képzelj el belőle egy kiragadott napot,
és gondold el, mennyire másként alakult volna.”
VISSZA A FELADÓNAK
„Állj meg egy pillanatra az olvasásban,
és gondolj bele abba a hosszú láncba, legyen bár vasból vagy aranyból,
vagy tövisekből, vagy virágokból...
amely sosem kötött volna meg,
ha nem jön létre az első láncszeme
egy emlékezetes napon.”
Köszönöm! Köszönök mindent.
Ezt annyira szeretem.
És itt mi a helyzet?
Lássunk hozzá, rendben?
A feliratot fordította: Speier Dávid