Släpp ut det, kompis.
Det är svårt att höra det, så jag fortsätter att säga det.
Jag orsakade det inte, jag kan inte kontrollera det,
jag kan inte bota det.
En stor del av mitt liv trodde jag att jag bara var ett offer.
Eftersom min man drack så mycket skulle det här hända eller så skulle det hända.
Den korta tiden var alltid så hemsk.
Jag tänkte att om jag bara kunde kasta ut hans sprit,
gömma allt vad han missbrukade, skulle det fixa det.
Man kan inte stävja den typen av kaos förrän ens tänkande förändras,
tills grunden förändras,
tills kemin förändras.
Och det är svårt.
Jag vet att jag spelade en roll i hans missbruk.
Jag är arg på mig själv för det.
Men...
Men om något bra kom från det,
så är det att det fick mig att inse att det bästa för mig att göra
är att bara försöka sköta mitt.
Istället för att försöka fixa allt, måste jag ta bort mig själv från situationer
som är eller kan bli giftiga.
Vad är det för fel på er?
Vi saknar sex paprikakorvar, fem greker och en ravioli! Kör!
Vi saknar dem för att du inte sätter igång dem.
Är du inte klok?
Jag tillagar dem som en galning.
- Väntar på paprikan. - De måste hämta sina beställningar!
- Jag behöver kvitton. - Vilka kvitton?
Lyssna på orden som kommer ur min mun.
- Lyssnar du på mig? - Kock, sänk rösten, tack.
Tack. Förlåt. Tack för ert tålamod.
Hörn. Vem tog mina brickor? Det är stöld.
Ingen tog dem. Jag förberedde dem.
- De är i ugnen, redo för dig. - Bakom.
- Ketchupen är där. - Väntar på paprikan, tack.
Cisco, kör. Vad vill du ha?
Kan jag få två korvar?
Två korvar.
Sluta skrika, snälla. Tryck på knappen.
Sydney, häng med.
- Sluta skrika. -Är du galen?
- Lär dig att använda en dator. - Kocken, är du okej?
- Ja, kocken. - Okej?
Ja, kocken.
- Tack, kocken. - Tack, kocken.
- Sluta! - 5,25 dollar, sir.
- Kvitton. - Kör!
- Inte nog med paprika. - Flytta ner.
Blossom, vad önskas, mortadellas?
Jag måste skära mer paprika. Jag har inga fler.
Alkoholism, familjesjukdomen
Tre hinder för framgång i Al-Anon
Göra och inte göra
- Hallå. God morgon, kockar.
- Hej, Carmy. - God morgon, kock.
Vad gör du här så tidigt?
Jag kunde inte sova.
Jag får flashbacks.
Jag kopierade dem ur dina böcker.
Om det är för mycket tar jag ner dem.
Nej. Ser bra ut.
Färgerna är vilda. Det får mig att tänka.
- Hej. - Morgon, kocken.
Ja, absolut.
Du vet att det krävs 12 personer för att förbereda det?
Ja. Jag la upp dem varje kväll.
Vänta med 17, kocken.
- Det är fyra uppsättningar plommon i det. - Vad menar du?
- Det är plommonvin. - Plommonvin?
Ja, det är ett sött vin från Japan,
och man tar massor av flaskor av det och kokar det.
Man kokar det och kokar det tills det blir en sirap.
Det tar timmar.
Två skift, två olika människor som bara vaktar det.
Ja, kocken.
Och plommon-consommén,
som är svarta plommon kokta med svart vinäger,
salt, socker.
Någon måste röra i det i evigheter så att sockret inte bränns.
Och sedan pressade plommon, som är perfekta, färska plommon
skurna i perfekta tärningar,
täckta med det reducerade plommonvinet
och vakuumförsluter den.
Sedan tar man consommén och gör gelé.
På det här stället ville kocken att gelén
skulle ha konsistensen av Haribos gummibjörnar,
vilket vi aldrig klarade.
Tjock och seg?
Ja, tjock men också mjuk.
Inte för mjuk.
Ingen kunde göra det. Alltid för mjukt,
för hårt, eller smälte för snabbt, eller så var det för gummiaktigt.
Och så, en dag, fixade en souschef det.
Han ägnade varje minut av ett år åt att lista ut det.
Hur gjorde han det?
- Tja... - Kalvfett.
Vad?
Kalvfett stelnar när det är kallt.
- Så... - Ja. Nej, det stämmer.
Imponerande.
Uppdraget slutfört.
- Ja. - Låt mig ta det åt dig.
- Jag är okej. - Säkert?
Ja. Tack.
Sydney, kan jag prata med dig?
- Ja. - Tack.
- Så, förra veckan var en mardröm. - Ja, jag håller med.
- Vi måste stoppa det, det blir värre. - Jag håller med.
Jag tror att... Faktiskt, vänta. Förlåt. Hallå, Ebra!
Någon anledning varför Michael inte beställde tior av dessa?
Engelska, Carmy.
Det här är en 790 grams burk.
Så varför köpte inte Michael tior, som är 2,8 kilo?
De är billigare.
Ju mer jag lär mig om Michael, desto mindre förstår jag.
Vila i frid, unge man.
Vem bryr sig? Vi använder inte tomater ändå.
Vad ville du prata om? Förlåt.
Gammaldags brigad. Du får hålla i det.
- Nej tack. - Du sa att det var vad du ville.
Nej, jag sa att jag ville ha mer att göra.
Jag sa inte att jag ville köra
- ett ryskt gymnastikprogram. - Nej.
Det definierar roller.
Det skapar ett bättre arbetsflöde. Du är van vid det.
- Det betyder inte att jag gillade det. - En början.
- Det är ett misstag. - Det kommer att hjälpa.
Det kommer att skapa en giftig hierarkisk miljö.
Vad är det nu?
En dålig miljö.
Men med den typen av system skulle jag ha ännu mindre röst.
- Du skulle få mer huvudvärk... - Nej.
- Jo. - Vi kan göra det annorlunda.
Jag kan inte fortsätta skrika på dem varje dag.
Vi måste sluta.
Vi måste ändra kemin, okej?
- Ja, men... - Vi vill ändra den här restaurangen.
Ja.
Jag sköter affärer. Du gör allt annat.
Vi testar det.
Okej, ja. Okej, kocken.
Bra. Nu kör vi.
- Nu? - Ja, nu.
Okej, alla, varsågod, ta ett.
Snygga, Carm.
- Carm, telefonen ringer. - Japp. Jag hör det. Tack, Marcus.
Manny, Angel, varsågod. Ta ett också.
Vi kommer att se ut som ett lag.
- Bra, chefen. - Ja.
- Mitt är bättre, Jeff. - Okej.
Jag ska lämna över till kock Sydney snart.
Men först...
Jag försöker inte vara en skitstövel
och ändra ert system, okej?
Jag vill inte sabba det,
jag vill inte blanda mig i det, okej?
Jag vill kontrollera det.
Okej, seriöst, jag vill organisera det.
Vi kan inte fortsätta arbeta så här. Vi har ett "C."
"C" står för kaos. Det får inte hända igen.
Därför ska vi börja arbeta som ett franskt kök.
Det innebär att det blir en beslutsgång.
Okej? Detta utvecklades av Escoffier och jag tror...
Escoffi-gay?
Älskar honom.
- Vad är på gång? - Vi implementerar en fransk brigad.
Jag fattar. Häftigt.
Ja.
- Fan ta det. - Det är skitsnack.
- Okej. - Carmen, nej.
- Jag var i en brigad en gång. - Vad hände?
Många människor dog.
- Ser du? - Okej. Detta är...
Det blir annorlunda.
Okej, lyssna, det här är...
Det här är vad riktiga kök gör. Det här är vad riktiga lag gör.
Alla tar hand om sin station,
de sköter sitt.
Okej.
Jag ska svara i telefonen.
Men ni är i goda händer.
Ta det, kocken. Tack.
Okej. Så, som ni kanske hört,
implementerar vi en fransk brigad.
Det hörde vi alla. Ja.
Så, Carmen är huvudkock.
Han är chef de cuisine eller CDC.
Jag skulle vara...
Jag är sous.
Hierarkisk.
Mer som en vanlig, avslappnad hierarki.
Det handlar mer om att dela arbete. För jag är sous, eller hur,
jag följer bara order,
även om det leder till spänning, kaos, förbittring
och i slutändan fungerar det inte. Men det är vad jag gör.
Förlåt. Jag är sous.
- Tina, du är... - Ingen engelska.
Jag vet att du pratar engelska. Jag har hört dig.
Du gjorde det för fem sekunder sen. Du är garde manger.
- Ebra... - Köttförberedelser.
Ja, vilket betyder att du nu är chef de partie.
Chef de partie.
Ja.
Jag accepterar.
Hej, det här The Beef. Ursäkta. Hur kan jag hjälpa dig?
Är Michael där?
Hallå?
Nej. Han är inte här just nu.
Får jag fråga vem som ringer?
Säg att Nico ringde. Han har min information.
Okej, Nico.
Förlåt... Hallå?
Vem var det?
Carmen, vem var det?
Någon som frågade efter Michael.
Vem?
Nico.
Okej. Jag tar honom.
- Vad handlar det om? - Han är en idiot.
Jag tar det. Oroa dig inte.
Vad händer? Gick en säkring eller något?
Nej... Jag kände att Michael levde för en sekund.
Nej, tack.
Okej, Marcus, du blir...
- Patissier? - Ja, precis.
Jag skulle verkligen kunna fixa grejer om vi köper in brödet.
- Ingen dum idé. - Jag kan göra en chokladkaka.
- Fem dollar per bit. - Sex dollar med glass.
Okej.
- Har du ett recept? - Nej, men jag kan lära mig.
Frigör mer ugnsutrymme också.
- Ja. - Jag gillar den här brigaden.
Okej, jag kommer att vara saucier,
vilket betyder att jag gör såser, buljong och sånt.
Richie gör vad fan Richie än gör.
Varje dag börjar vi med ett möte före skiftet,
sedan gör vi en front-of-housewalk-through,
sedan en genomgång i slutet av dagen.
Vi pratar bara om saker,
ser vad vi kan göra bättre, mer effektivt.
Jag vet att det är mycket och lite irriterande,
men den här strukturen kommer att vara till stor hjälp.
Det får saker att gå smidigare, lugnare.
Jag måste göra ett ärende. Kan du hålla ställningarna? Tack, kock.
Precis så där.
Okej. Jag ska kolla om en sekund, så ni bara, ni vet...
Okej. Det ser bra ut här. Vi fixar det här. Så...
Hörn.
Du borde förbereda grönsaker.
- Du är inte min kock. - Idag är jag det,
- så kan du bara... - Lugn. Jag ska göra det.
Slappna av.
Bakom. Kock, vad är familjerätten?
Kyckling sugara, använder så få ugnsformar som möjligt.
Bra. Tack.
- Bakom. - En av dem
- var som en gummibjörngrej. - Hörn.
- Okej, så det smakar... - Bakom.
- Ja. Men en annan nivå. - Bakom, kock.
- Kom igen. - Lugn.
Fan!
- Sydney, är du okej? - Ja, jag är okej.
-Är du okej? - Jag är okej.
Låt mig se.
- Inget hände. -Är du säker?
Se bara till att fälla in kartongskäraren.
Tack. Och inte lägga den där.
- Ursäkta. Bakom. - Slappna av.
Ni ser ut som om ni gått med i en idiotsekt.
- Tack - Tack.
Dumma, jävla förkläden.
Hallå.
Nico, du tappade grejer.
Kock Ebra, är allt bra?
Chef de partie, kock, uppfattat.
Ser bra ut. Vad gör du?
- Family sugara. - Sugara.
Bra. Har du mina sidorätter?
- Ja, kocken. - Med lök?
- Det är allt. -Si.
Fan!
Fan.
- Förlåt. Fan. - Buljongen kokar.
För grumlig. Värmen var för hög.
Du skummade den inte ordentligt.
Du vet bättre än så.
- Jag sänkte tidigare. - Inte tillräckligt.
- Tack. - Tack, Richie.
- Stärk den. - Okej, ja, det är åtminstone en buljong.
Nej.
Du måste sila den, tillsätt mer lök,
- tillsätt mer kalvfond, reducera. - Ja.
Jag vet hur man gör buljong.
Okej. Det tar 30 minuter. Kör.
Var är löken? Är de förberedda?
- Tina. - Jag gör citroner.
Tina ska göra löken.
- Ja, kocken. - Jag sa till henne...
Ja, kocken!
- Ja, kocken. - Tack.
Bakom.
Kockar, genomgång.
Inte bra. Så...
Du bedrog mig.
Är du seriös?
Kom igen, rengör din station och dina naglar. Tack.
Kan någon snälla rensa ut dessa? De är äckliga.
Allvarligt, snälla.
Okej, jag behöver påsar och servetter redo innan serveringen.
Manny och Angel hjälper dig med pappersmuggar, tallrikar,
men det är inte deras plikt.
Älskar torkandet, älskar energin.
Kanske göra det på golven?
För de är så smutsiga. Jag bröt nästan nacken.
Jag tror att jag svimmar bara av titta på dem.
Läget?
- Ja, kocken. - Bra. Okej.
Det är okej.
Okej?
Gjorde jag dig arg?
Nej. Om du är nöjd med det här, så är jag det.
Var är min lök?
Ja, det är en riktigt bra en.
Jag vet inte.
- Hallå. - Hallå.
Vi borde köpa in bröd.
- Långt före dig. - Okej.
Okej.
- Du tog väl inte min lök? - Nej.
Nej. De gjorde det här mot mig förra veckan. Bara en del av jargongen.
Du är arg just nu.
Attans. Vi fick dig.
De tvingade mig.
Jag svär att det inte var min idé.
- Fan ta er. - Kom igen, Sydney.
- Fan. - Det var bara...
- Vi skojade. - Håll käften.
- Inte min idé. - Lämna mig ifred.
Fan.
- Låt mig hjälpa dig. - Nej. Gör det inte.
-Är du säker? - Jag är säker.
Frågar du Carmen om han är säker?
- Det är tungt. - Nej, gör det inte.
Håll dig till ditt, okej? Jag håller mig till mitt.
Ja, kocken.
Bara fortsätt.
Vad fan gjorde du, Mike?
Numret är inte i bruk.
Familjerätten är klar, kockar.
Fan.
- Hej. - Hej.
- Familjerätten är klar. - Tack.
Kocken.
Tack.
- Det är gott. - Nej, det ser gott ut. Ja.
Kan jag ta en paus här?
- Visst. Ja. - Ja.
Hur går bokföringen?
Det är en röra.
- Hur går vår brigad? - Det är en röra.
Vad är det med dig?
Ingenting.
Sydney.
Ja, idag var det
riktigt jobbigt för mig.
Okej.
Kan du säga mer?
Jag vet inte.
Kocken, du...
Du låter alla bete sig illa mot mig
och du attackerade mig lite, antar jag.
Jag förväntar mig mer av dig.
Jag har högre krav på dig.
En del av jargongen.
Du gör ditt jobb, vilket ibland är att lyssna på din chef.
Jag tror att det här stället kan bli annorlunda
från alla andra ställen vi har varit på.
Men för att det ska ske måste vi sköta saker annorlunda.
När jag sa att jag inte trodde att brigaden
var en bra idé, lyssnade du inte.
Det är inte så att du sa till mig att jag var tvungen.
Det är okej.
Men du lyssnade inte riktigt.
Och
om det här ska fungera som vi båda vill att det ska fungera,
tycker jag nog att vi borde
försöka att lyssna på varandra.
Ja. Du har rätt.
Anledningen till att jag är här och inte jobbar någon annanstans
eller för någon annan
är för att jag tror att jag kan sticka ut här.
Jag kan göra skillnad här, vi kan dela idéer.
Jag kan implementera saker som gör det här stället bättre.
Och jag vill inte slösa bort min tid på en annan linje
eller sätta örter på ett fat som jag inte bryr mig om,
eller göra brunch, gud förbjude.
Ja.
Och sen
gick du typ bara.
Inte ens typ, du bara stack.
- Ja. - Och det är inte riktigt schysst.
- Nej. - Efter att ha dumpat allt det här på mig.
Jag vet. Jag vet det.
Jag gick på ett Al-Anon-möte. Min bror, han var missbrukare.
Det är lite för personligt tycker jag.
Förlåt. Jag skojade bara med dig.
Förlåt.
Det är okej.
Jag bara...
- Jag känner att du är skyldig att ta en. - Visst.
Det är ingen ursäkt. Jag vet.
Jag vet.
Men nu vet jag att du vet, så...
Bra.
Jävla brunch.
- Fan ta brunch. - Fan ta brunch.
- Vi kommer att ha fullt upp ikväll. - Absolut, helt krossade, ja.
Okej, två kycklingar, tre nötkött.
En till paprikakorv, en mortadella.
Vi tar bort raviolin, tack, kockar.
Två kycklingar.
Tio nötkött för skiftet, sex heta, fyra söta. Tack.
SUGAR MISSAT SAMTAL
SUGAR RÖSTMEDDELANDE
Hej, det är jag igen.
Inte säker på varför du inte ringer tillbaka,
men det är Michaels födelsedag,
och jag tänker på dig.
Översättning: Julia Norlander