- Vill ni höra historien? - Ja, Mikes, varsågod.
Kör.
- Förlåt, nu kör vi. - Okej.
Vi var på Ceres,
som var baren längst ner i Board of Trade-byggnaden.
Det var en liten bar i lobbyn.
Den öppnade kl. 06.30 på morgonen,
så när affärsmän förlorade pengar när marknaden öppnade,
kunde de bara gå och bli fulla i baren.
Hur som helst, namnet "Ceres..."
Den fick namnet efter jordbrukets gudinna,
- förlåt, och... - Du menar Ceres...
-Är du sur för att du inte blev bjuden? - Jag skulle inte ha gått.
Du skulle ha gått. Carmy, riv parmesan.
- Du är avundsjuk. - Ja.
- Visst. - Hur som helst,
högst upp på byggnaden fanns en staty av Ceres,
och hennes rygg, för er historiker, var vänd mot öster.
Det beror på att all handel just hade flyttat till Mellanvästern.
Så enligt arkitekten John Storrs legend
byggde han statyn som ett stort "fan ta er".
Väck mig när historien börjar och lektionen är över.
- Berätta historien! - Jag försöker berätta.
Hur som helst... Låt mig berätta.
Hur som helst, poängen är att vi var ute hela natten, fulla,
höga som fan,
det enda stället som är öppet är så klart... Ceres.
Eftersom klockan var 06.45 på morgonen gissade vi
att stället var öde.
- Dra. - Vi ska inte ha russin.
- Mamma satte alltid russin! - Vi ska inte ha russin.
- Hur som helst, kusin, var det öde? - Det var inte öde.
Det var inte öde, det var en stor fest.
Det var packat. Det var som... eller hur?
Blackhawk-fans, och kusin, vem var där?
Savvy.
- Lägg av. - Ja! Savvy!
Denis jävla Savard.
Nummer 18.
I baren. Men han... det slutar inte där.
Chelios Belfour! Det stämmer.
Kvällen innan hade Savvy blivit invald
i Hockey Hall of Fame.
Vi går in i den här jättelika festen. Det är ett jäkla röj!
En jävel, han har på något sätt... En nyfiken kille,
han får tag i, vad var det för något?
Var det en Ceres-broschyr?
Ja. Bakom baren.
- Ja... - Bakom baren.
Han läser högt om jordbruksgudinnans historia.
Han kommer på att han också har en djup koppling till jordbruket.
Han tar fram sin telefon och spelar in ett meddelande.
Vad var meddelandet?
"Hej. Du har nått Richie Jermovics röstbrevlåda,
"jordbrukets gudinna."
- Så jävla dumt! - Så dumt!
Genialiskt!
Gudinnan försöker spela in meddelandet,
men han fortsätter att misslyckas. Det blir bara högre och högre.
I all kakofoni, allt nonsens
och allt jävla oljud, så hör vi en röst.
Rösten säger: "Vad gör du?"
Framför oss, vänder sig en kille om och vem var det?
- Bill Murray. - Självklart är det är Bill Murray.
- Vad? - Bill jävla Murray!
Han var där. Bill jävla Murray säger till Richie:
"Varför gör du så?" Och Richie säger: "För att det är roligt".
Han säger till Bill Murray: "För att det är roligt,"
- Bill Murray säger: "Nej." -"Inte kul."
"Det är inte kul." Han säger: "Ge mig din telefon".
Ja.
Sen säger han:
"Vad heter du?"
Bill Murray säger detta till mig.
Kungen. Bill Murray.
Ja, jag förstår vem det är.
Om du ringer mig kan du höra det.
- Jag förstår. - Ring mig.
- Det finns där. - Jag tror dig.
- Fortfarande på telefonen. - Behövs inte.
- Verkligen? - Tack.
Vill du inte höra det?
Var ni på en bar kl. 06.45 på morgonen?
Ja, men hela poängen med det är...
- Okej, det är bra. - Kontroll.
Det är bättre.
Hon har fina ögon.
Hon har fina ögon. Inget sinne för humor.
Ännu värre, Tina, mycket värre,
- hon har ingen känsla... - Bakom.
Ingen känsla för Chicagos historia. Vet du vad jag menar?
Det finns andra att välja på. Vi ses aldrig igen, slyna.
Lyssna. Okej, skrek jag just så högt?
Gör det värt det.
Ta bort den gröna tejpen innan den kommer till oss. Det tar fem sekunder.
När den är hal och med skrynkliga fingrar,
kan vi inte få bort den. Okej?
- Ja, kock. - Tack för att ni lyssnade.
Två timmar tills vi öppnar, kockar.
Den här nya rätten är riktigt bra.
- Kan du påminna mig sen? - Förhöjd komfortsmak.
Senare.
Bräserade revbensspjäll. Risotto med fond.
Se efter paprikorna.
Lätt att anpassa, fantastisk hämtmat.
Risotto-hämtmat? Vi är inte redo alls.
Vi kan erbjuda middag eller hämtmat
plus att vi använder ingredienser som finns.
Det är rätt smart, vi kan väl prova? Jag fattar inte.
- Du får smaka, allt finns här. - Lyssna på mig.
Ett, jag funderar på det, så vänta lite. Okej?
Två, jag känner alla du arbetade för, jag ringde dem innan jag anställde dig.
Varför gjorde du det?
Ditt CV är utmärkt men inte det här stället.
Alla sa att du är otroligt smart och begåvad.
De sa också att du är otroligt otålig och otroligt grön.
Så det var därför mitt företag inte höll ihop?
- Därför är jag här och du vill inte... - Jag menade inte så.
- Vad menar du? - Jag säger ge mig lite tid.
Ja, kocken.
Kan vi få det här att fungera utan att förstöra flödet?
Ja, kocken.
Manny och Angel blir arga...
- Jag har pratat med dem. - Okej.
Så du förstår vad jag menar,
vi har äntligen kommit så långt
att det här är ett ganska lugnt ställe nu.
Jag skulle vilja hålla det så, så länge som möjligt
Förbannat, Carmy.
- Fick du tag på det? - Vad exakt skulle jag leta efter?
- Du är speciell. - Ja.
Det finns något som heter Internal Revenue Service
- och de tar skatter från folk. - Jag vet.
Folk på detta ställe,
de har inte gett regeringsorganisationen något på fem år.
Av någon anledning är jag delägare i den här mardrömmen.
Mitt hem kommer att beslagtas om jag inte ger dem pengar.
Jag har tillbringat de senaste dagarna utöver mitt andra jobb och mitt liv,
med att få ordning på era dokument, för att komma överens med dem
om att betala mindre.
Jag vill att du går in och hämtar löneuppgifterna från 2018.
Kan du göra det?
- Det kan jag göra. - Tack.
Vem är det som beslagtar ditt hus, Sug?
Skatteverket, Rich.
Skatteskit. Jobbigt.
Du är jobbig.
- Okej, gå, Carmy. - Jag vet exakt var de är.
Tack.
Fan ta dig.
Vänta lite, det är ett "fan ta dig".
Varför organiserade han det så här?
- Jag ska fråga honom när han inte är död. - Sluta...
UTHYRES
Röv.
- Borde jag ha en gasmask på mig? - Nej. Det är okej.
Vem är det?
Det är Richard Hart. Hart Bageri i Köpenhamn. Han är en tuff jävel.
Häftigt. Är allt bra?
Ja. Du då?
Ja. Om du behöver något
vad som helst, du vet...
Som vad?
Jag vet inte, typ... Äsch.
När jag provspelade för Cubs, spelade jag i farmarlaget,
och de ville inte husera mig. Jag var pank.
Jag blev ganska bra på att hitta ställen att bo på.
Jag är inte hemlös.
Varför har du en sovplats där?
Jag började sova här, för att spara tid på pendling.
Jag är så nära att få till munkarna och de måste vara perfekta.
Okej, bra. Så du är en psykopat? Häftigt.
Jag vill bara att de blir perfekta.
Vill du ha perfektion? Börja med en dusch.
Det är inte så illa. Så du brukade spela för Cubs?
Är du okej?
Hallå.
Är du okej?
Ja.
Det känns konstigt där ute.
Baren är stängd.
Gick du dit mycket?
Nej. Ägaren och jag kommer inte riktigt överens.
Men skönt att veta att den fanns där.
Det var som en fast punkt.
Ja, som Logan.
Wicker. Pilsen.
Ja.
De suger nu.
De är annorlunda.
Ja, de är annorlunda.
Därför säger jag åt er att sluta ändra på det här stället.
Om man förändrar lite, så förändras allt.
Du inser inte att det här är ett känsligt ekosystem
och det hålls samman av allas delade historia,
kärlek och respekt.
Det finns en staty ovanpå Board of Trade.
En gudinna. Hon har inget ansikte. Folk säger: "Var är hennes ansikte?"
Arkitekten John Storrs sa:
"När vi satte upp den, var det den högsta byggnaden i staden
"och ingen skulle se hennes ansikte, så vi brydde oss inte om att göra ett."
Men nu är alla byggnader höga
och de har alla utsikt mot den här bruden utan ansikte och de...
- Vad fan? Vem skjuter? - Håll er nere. Vad fan.
- Skämtar ni med mig? -Är alla okej?
-Är du okej? - Ja.
- Sopborstar. - Fan!
Är alla okej?
Litet vapen. Lät som en pistol.
-Är alla okej? - Vad fan pågår här?
Richie. Gå inte ut. Vad gör du?
- Hallå. Crooked John. - Hallå.
Läget?
Såg ni vem som sköt mitt fönster?
Jag såg inte. Det skrämde skiten ur mig.
Det lät som en liten pistol.
Ja, eller hur?
Förmodligen en dum unge med sin mammas .22.
Ni borde inte hänga här.
Jag bad er att hänga där nere.
Ring inte polisen.
John. Såra inte mig. Hur länge har du känt mig?
Jag bryr mig inte om vad du gör, eller vem du gör det med.
Jag ber dig att göra det där borta och att ni håller en rimlig volym.
- Men vi kan inte hänga där. - Varför inte?
Det är farligt.
Farligt? Ni har alla vapen på er.
Det är en annan typ av fara. Byggnadsfara.
Hela skiten är utriven. De bygger en Sweetgreen.
Skämtar du med mig? Baren är också stängd.
Det börjar bli illa.
Gör mig en tjänst, okej?
Fråga runt, se om du kan ta reda på vem som sköt på mitt ställe. Kolla Als.
Okej.
I utbyte kan ni hänga här.
Men med låg profil, okej?
Jag vill inte ha något oväsen, ingen jävla gangsterskit,
inget som skrämmer mina kunder.
- Okej. - Fattar du?
- Jag fattar. Respekt. Okej? - Okej. Tack.
Ni hörde honom.
- Jag älskar att komma hit. - Sugar.
-Är du okej? - Ja, du då?
Ja, fan. Jag vet inte ens längre.
Ska vi ringa polisen?
- Nej. - Nej.
- De sopar upp glas. - Jag vet.
- Tisdag eftermiddag. - Sugar...
Jag förlorar mitt hus.
Skriv inte på för en drogmissbrukare. 45 minuter tills vi öppnar, kockar!
- Ja, kock. - Ja, kock.
- Fortsätt att inte bearbeta trauman. - Va? Jag kan inte stänga.
Fortsätt jobba. Som om ingenting hänt.
Ett fönster sköts sönder, alla mår bra. Slut.
- Det är det jag pratar om. - Natalie.
Carmy.
- Du gör mig förbannad. - Du gör mig förbannad!
Carm.
Gå.
Vad?
Jag sa ingenting.
Hittade du Sugars... Jag vet inte...
- ... grejer? - Nej. Jag hittade dem inte.
Pappersarbete är inte riktigt min grej.
Inte min heller.
Lärde du dig inte redovisning på Noma?
- Lärde de ut det på DeVry? - Ja.
Vad är det där? Ugnen?
Nej.
Nej, det var Michaels 15-årsfest.
Jan-Carlo och Fak bråkade,
jag försökte stoppa dem och föll in i grillen.
Herregud. Fan.
Finns det ett namn för
när man är rädd att något bra ska hända
för att man tror att något dåligt kommer att hända?
Jag vet inte. Livet?
Häromdagen frågade mitt barn om mitt riktiga efternamn var "Dåliga nyheter".
Som Bad News Bears?
Mitt namn i hennes telefon står säkert som: "Dåliga Nyheter Richie."
Jag säger: "Tiff, vad fan?"
Hon säger att jag smittas, jag har bara dåliga nyheter när jag ringer.
Det är kanske inte det du pratar om.
Fan. Jag vet inte. Glöm det.
Okej, gör slut på mitt lidande. Vänd den, T.
Se levande ut, kockar. Vi öppnar.
Nu kör vi.
Okej. Rör på er. Nu kör vi.
Fan! Det är mannen med den gyllene kuken.
Hur mår du, Tom? Kul att se dig.
Får jag en stek, lite het, lite sött, doppa den.
Tack, kompis.
Nick, hur mår din hund förresten? Mår den bättre?
Har du tagit bort tratten? Hur mår du?
Jösses.
Bra gjort.
Tack, kocken.
Ebra och Richie är där ute.
Tina, du går emellan. Går det bra?
Ja, kocken.
Vi måste hålla koll på värmen.
Kycklingen blir mörk.
När rengjorde du senast fettavskiljaren?
- Den är blockerad. - Jag ska göra det.
- Jag fixar fortfarande strömbrytaren. - Tack.
Är det ett bra tillfälle för dig att testa det här?
- Ja. Tack för att du frågade. - Ja.
- Den här? - Ja.
Den är fantastisk.
Tack, kocken.
Såsen är lite stram.
Ja, jag förstår. Tack.
- Tror du att vi snart kan... Tack. - Det här är gott!
Kanske vi kan erbjuda det som en specialrätt snart? Finns det plats?
- Det börjar närma sig. Ja. - Hur nära?
- Jag sa att det var jättegott. - Du sa "fantastiskt", minns du?
Jag sa inte att det var perfekt.
Jag menar, jag gillar det.
Jag tycker det är jättegott och jag ska fixa såsen.
- Sydney. - Jag förstår inte...
Det är inte klart än. Förstår du?
Ja. Jag förstår.
- Tack, kocken. - Tack, kocken.
Hej, det här är Cola-bräserade revben med risotto. De är till dig.
- Verkligen? - Ja.
Jag hade en extra och jag heter Sydney, om du behöver något.
- Tack, Sydney. - Ha en bra dag.
- Det kanske inte är här. - Det finns är här.
Okej.
Jag visste att det var dumt att skriva under.
Jag skulle ha gjort samma.
- Vill du bråka? - Snälla.
- Jag vet att du är arg. - Det är oansvarigt.
Jag menar, hemma hos dig. Allt du sa.
Jag var irriterad.
Ja. Helt klart.
Det som gör mig förbannad,
är det som jag förmodligen är för generad för att erkänna,
du frågar aldrig hur jag mår. Det gör du aldrig.
Jag vet att det är barnsligt, men det är därför jag är arg på dig.
Tror jag.
Dessutom umgås vi aldrig på riktigt.
Det här stället tar all din tid.
Du skyller allt på detta ställe.
- Vad menar du? - Du skyller på restaurangen.
Du skyller inte på mamma. Du skyller inte på Mikey.
Varför skulle jag inte skylla på det här?
Jag har precis städat upp glaskross och nu är jag täckt av damm.
All vår tid, pengar, arbete, sugs upp av detta ställe.
Det enda vi får tillbaka är kaos och förbittring.
Det är skitsnack.
Du låter som mamma.
- Jag menar allvar. - Jag är allvarlig.
Jag vill bara att det ska vara lugnt.
Jag vill bara att allt ska vara stabilt. Jag vill att det ska kännas...
- Konsekvent. - Ja. Konsekvent.
Ja. Det är helt rimligt.
Jag uppskattar att du säger det.
Jag känner att jag sitter fast hela tiden,
för jag kan inte beskriva...
...hur jag mår.
Så att fråga någon hur de känner, det känns bara,
jag vet inte, galet?
Okej.
Förlåt. Du vet,
du har rätt. Jag vill veta hur du mår.
Hur mår du?
Riktigt bra. Bara bra.
Okej.
Är det de här?
- Ja. - Ja, visst?
I den här mappen märkt...
-"Skit." -"Skit."
Okej, kontroll. De ser bra ut.
Herregud! Vad gör han?
De här snitten måste se snyggare ut.
- Den här kniven är slö. - När slipade du den senast?
Fan! Var är min pistol? Har någon av er tagit min pistol?
Carmy!
Vad? Du vet att jag bor här. Fan ta mig? Fan ta dig.
Sydney, ta dem.
Hej. Tack för ert stöd.
Allt är under kontroll. Njut av era stekar.
Fokusera på det. Chicago. Eller hur?
Hej! Hallå!
Hallå, håll käften! Snälla.
Tack. Vad händer här?
Inte hans ställe.
Du ställer till det.
Ditt gäng blåser cigarettrök!
Hallå! Kan ni sänka era röster, snälla?
Tack. Jag heter Sydney. Låt oss börja där. Jag heter Sydney.
John.
Mr Carl.
Okej. Mr Carl och John. Hallå,
medarbetare. God eftermiddag.
- Fan! - Vi har inte tagit din pistol.
Fan!
Ni känner tydligen Tina och Gary också. Bra.
Så nu känner vi varandra mer eller mindre.
Okej, så hur fixar vi detta?
Det går inte att fixa eftersom han är en slyna.
Det sa du för sista gången!
- Kom igen! - Det är bäst att du håller tillbaka mig.
Vi kan göra det här varje vecka.
Smörgåsar, enkla samtal, inget skrik,
ingen rökning där all mat är, förstår ni? Okej?
- Okej - Okej.
Vi behöver läsk också. För att skölja ner smörgåsarna.
RC, Green River, vad ni än har.
Visst. Okej.
Det gäller bara killarna som är här ute just nu.
Gå inte och berätta för era familjer och vänner,
- att komma hit varje tisdag, okej? - Visst.
- Okej. - Bra.
Okej, är allt okej? Bra.
Ta de här, jag ska hämta mer.
Var försiktig här ute, gangster.
Gillar du mig nu?
Ja. Verkligen.
Det här händer när man vinner över Padres, men misslyckas med drogtestet.
Det är under kontroll.
Den här idioten, han kör upp igen.
Detta är det tredje stoppljuset.
Jag behöver två korvar, två kycklingar, fyra stycken, tack.
Han jävlas med mig. Han gasar.
Till slut rullar jag ner fönstret och säger:
"Lugna dig. Det är en jävla Honda. Ta det lugnt nu."
Förlåt. Du kommer att älska vad som händer sen.
Ja, jag är ivrig.
- Jag vill att du tar kassan. - En sekund.
- Richie, nu! - Låt mig berätta historien.
Kan du hålla käften i en sekund?
Richard! Ut! Utanför! Herregud.
Okej, ja.
Jag ska säga ett par sanningens ord till dig.
Du minns, Tin, det här stället brukade vara coolt.
- Okej, du behöver gå hem och lugna dig. - Vad?
Du måste gå härifrån. Du stör mig.
Skämtar du med mig?
Det känns som att jag är på en annan planet.
Min prestation har förbättrats med 300 % på två månader.
Stället är organiserat.
Det är rent. Det går smidig och...
Jag älskade Mikey.
Du vet hur mycket jag älskade den där ungen.
Men det här...
Det här är på riktigt, levande och...
Och vad?
Och bra. Det är bra.
Tin, de är barn. Hon förstår inte.
Hon är ett barn. Hon går runt och tror att hon kan hantera allt.
Det här är ett känsligt ekosystem.
Jag vill inte göra det här just nu.
Jag kan inte nog betona hur mycket jag inte vill göra det här.
- Jag slutar. - Slutar?
Vart ska du gå, Richie?
Vart ska du gå?
Okej, avbryt raviolin, tack.
Vi avbryter raviolin.
Tillaga. Två paprikakyckling, två paprikakorvar, två mortadelle.
Jobbar på det.
Sätt igång! En revbenspjällsås med paprika. En mortadelle.
Okej.
Sätt igång tio nötkött, sex heta, fyra milda. Tack!
Sätt igång, två paprikakyckling, två paprikakorvar, två mortadelle.
Tillaga. Revbensspjäll med paprika och en mortadelle.
Okej, kan jag få två kyckling, tre stekar, tack.
- Två kyckling, tre stekar. - Tack, kockar.
- Vill jag veta vad som hände? - Det vill du inte.
Jag gav bara några människor lite rester.
Förlåt om jag var taskig tidigare idag.
- Allt är bra. - Säkert?
Kan jag få två till paprikakyckling med grönsaker.
Fyra stycken. Får jag höra fyra stycken?
- Fyra stycken, kocken. - Tack, kockar.
Det är en VIP vid 21. Det är Tom Skilling,
så kan jag få en efterrätt, tack. Marcus. Hör du mig?
- Dessert. - Ja, kock.
Upprepa det, tack.
Vi har fyra stekar här. Vi behöver få ut dem, tack.
Jag älskar det här tempot. Fortsätt så.
Vi tar det till en annan nivå. Mer brådskande, tack.
- Händer, snälla. - Händer.
Kock Sydney, tre kyckling.
Tack, kocken. Kan jag få händer?
Händer.
Översättning: Julia Norlander