- Tervetuloa takaisin... - The Beariin.
The Bear. Olen Carmen Berzatto.
Tänään teemme naudan braciolea.
Se on erityinen ruokalaji painajaismaisessa ongelmaperheessäni.
Veljeni Mike teki tätä meille joka sunnuntai.
Tämä on söpö tarina.
Veljeni, joka oli riippuvainen kipulääkkeistä,
ampui aivonsa pellolle State Streetin sillalla.
Odottakaa. Juttu vain paranee.
Ei kirjettä, ei jäähyväisiä, ei mitään.
Paitsi että hän jätti minulle testamentissaan suvun ravintolan,
mikä oli hauska jekku, koska hän ei ikinä päästänyt minua sinne töihin,
vaikka olenkin aika hyvä näissä hommissa.
Johdin aikoinaan maailman parasta ravintolaa.
Se oli toista kuin veljeni räkälä,
joka hädin tuskin pysyi pystyssä.
Se oli Michaelilta hauska pieni läksiäishaistatus.
Mutta siis, braciolea.
Mitä helvettiä?
Missä tarvikkeeni ovat?
Mitä helvettiä on tekeillä?
Helvetti!
Voi paska!
Mike.
Olen pahoillani.
Olen pahoillani. Mokaan kaiken.
Mokaan kaiken. Lopettakaa. Helvetin helvetti.
Olen tässä.
En pysty tähän.
En pysty tähän. Lopettakaa! En pysty!
Tiedät, että minä päätän.
Olen tässä.
CICERO SOITA MINULLE
Hei, kuuletko minua, Carm?
Painu helvettiin kuvauspaikaltani!
Älä nyt. Olet parempi kuin tämä paikka.
Olet parempi.
VAARALLISEN RUOKAILUN VUOSI
Tee tästä paikasta mahtava, Carmy.
Miksi sinä...
Hei, anna palaa, Bear.
Haluaisiko joku alle 15 kertaa kokouksissa käynyt sanoa jotain?
Nimeni on Carmen.
Veljeni on addikti. Oli addikti.
Ja tänä aamuna minä...
Anteeksi, unohdin sanoa.
Ennen Al-Anoniin tuloani olin kokki.
Tai siis olen yhä. Yritän kai olla erilainen kokki.
Kokkasimme veljeni kanssa usein yhdessä, varsinkin lapsena.
Silloin olimme läheisimmillämme.
Ruoka oli meidän yhteinen juttumme.
Halusimme perustaa yhteisen ravintolan.
Meillä oli nimi, tyyli ja kaikki valmiina.
Veljeni sai ihmiset uskomaan itseensä.
Kun minua lapsena pelotti enkä halunnut tehdä jotain,
hän kehotti minua kohtaamaan sen.
Hoitamaan pois kuljeksimasta. Hän tapasi sanoa...
Se oli typerää. Hän tapasi sanoa:
"Anna palaa."
Hän oli kovaääninen ja hauska.
Hänellä oli erityinen kyky. Astuessaan sisään huoneeseen
hän pystyi aistimaan sen fiiliksen ja säätämään sitä.
Ja...
Minä en ole sellainen.
Minulla ei ollut lapsena paljon kavereita.
Änkytin lapsena. Puolet ajasta pelkäsin avata suutani.
Ja
sain huonoja arvosanoja, koska en keskittynyt kouluun.
En päässyt collegeen. Ei ollut tyttöystäviä. En ole hauska.
Pidin aina veljeäni parhaana kaverinani.
Tiesimme toisistamme kaiken.
Paitsi että
jokainen piti häntä parhaana kaverinaan. Hänessä oli vetovoimaa.
Ja...
En tiennyt veljeni käyttävän huumeita.
Mistä se kertoo?
Kun tulimme vanhemmiksi, tajusin, etten tiennyt hänestä mitään.
Pari vuotta sitten hän ei enää päästänyt minua ravintolaan.
Hän pani välit poikki noin vain.
Se satutti.
Ja sai jonkin minussa naksahtamaan
ja ajattelemaan, että haista paska, minä näytän sinulle.
Koska yhteytemme perustui ruokaan,
ja koska hän sain minut tuntemaan itseni torjutuksi, paskaksi ja noloksi,
aioin mennä työskentelemään kaikkiin maailman parhaisiin ravintoloihin.
Menisin töihin oikeisiin keittiöihin enkä isän ja äidin paskapaikkaan.
Nyt sanottuna se kuulostaa naurettavalta, mutta niin minä tein.
Ja sain todella raataa.
Erottelin yrttejä ja kuorin ostereita, simpukoita ja merisiilejä.
Viilsin itseäni.
Sain valkosipulia, sipulia ja pippuria kynsieni alle ja silmiini.
Ihoni oli samaan aikaan kuiva ja öljyinen.
Sormissani oli känsiä veitsistä ja vatsani oli sekaisin.
Ja se oli minulle kaikki kaikessa.
Pari vuotta myöhemmin tapahtui eräs hassu juttu,
ja ensi kertaa elämässäni aloin löytää itselleni paikan.
Toimin nopeasti enkä pelännyt.
Kaikki oli selvää, ja tunsin...
Se tuntui hyvältä.
Tiesin sopivat vihannekset, proteiinit, lämpötilat ja kastikkeet,
ja kun ravintolaan tuli joku uusi harjoittelija,
suhtauduin häneen kilpailijana,
jonka aikoisin jyrätä.
Tunsin pystyväni puhumaan ruoan kautta,
ikään kuin kommunikoimaan luovuuden välityksellä.
Olin itsevarma,
koska olin hyvä jossain, joka oli uutta ja jännittävää,
ja halusin hänen tietävän sen.
Helvetti, halusin vain hänen kehuvan minua.
Ja kun hän yhä pysyi vaiti,
suhteemme ikään kuin tulehtui sitä enemmän,
mitä enemmän keskityin ja mitä paremmaksi tulin.
Ja kun katkoin suhteitani ihmisiin, elämäni hiljeni.
Keittiön rutiini oli niin
jatkuva, kuluttava, kiireinen, rankka
ja vauhdikas, että menetin ajantajuni, ja hän kuoli.
Ja jätti minulle ravintolansa.
Viimeiset pari kuukautta olen yrittänyt korjata sitä,
koska se oli huonossa kunnossa, ja minun yritykseni
korjata ravintola olivat
selvästikin yritys korjata se, mitä veljelleni tapahtui.
Kenties korjata koko perhe,
sillä ravintola on ollut ja on yhä monille tärkeä.
Se on tärkeä minulle.
En tiedä, oliko se tärkeä hänelle.
- Onko Marcuksesta kuulunut? - Ei, Jeff.
- Hän oli vähällä osua persläpeeni. - Niinkö?
Mitä tapahtuu, jos saa puukosta persläpeen? Ei persläpeä voi ommella.
- Minä olen ommellut. - Kenen?
Läheisten ystävien.
Kokit!
Tuokaa se odottamaan tarjoilua.
Selvä.
Tulkaa koolle, kaikki.
No niin.
En haluaisi kertoa huonoja uutisia,
mutta tänään emme tarjoile illallista,
koska etuosassa pidetään polttarit.
- Paskat! - Tiedetään.
Kyse on Ciceron ystävistä, joten...
Älä viitsi.
Paska homma, Jeff. Olin pääsemässä tunnelmaan.
Ymmärrän kyllä.
Kyse on vain illallisesta. Lounaasta tulee silti mahtava.
Minä johdan tänä iltana, jos vaikka tarvitaan kovaa ääntä.
Kiitos, pärjäämme kyllä.
Ei niistä valkokaulusrikollisista tiedä.
Montako henkeä?
Montako? En ole varma, mutta yritetään pitää homma rauhallisena.
He tuovat omat viinansa,
me tarjoamme välipaloja ja pieniä annoksia nopeaan tahtiin.
- Selvä, Jeff. - Kiitos.
Kiitoksia, kokit.
Näen sinut.
- Ai näet minut? - Niin.
- Minä... - Sekoittamassa aineksia.
- Niin. - Ota se kehuna.
Näen, että lisäät suolaa ja kaikkea...
- Niin. - Olet pitelemätön.
Tosi siistiä. Et edes ottanut vapaapäivää.
En tiedä siististä. Tuntuu, että...
Olen sitä tyyppiä, että jos pysähdyn, minä...
- Tiedätkö, mitä tarkoitan? - Tiedän. Isäni on sellainen.
Minun äitini on sellainen.
Tuntuu ikävältä, koska luulen, että...
En ole kysynyt, miten sinulla menee
sen jälkeen kun... Tiedät kai...
Niin. Olen ihan kunnossa.
Voin paremmin.
Pääni oli vain vähän aikaa tosi sekaisin.
Tervetuloa joukkoon.
Eikö se sitten ole outoa?
Olisi outoa olla töissä ravintolassa sekoamatta.
Niin.
- Onko hyvää? - Se selviää pian.
Mitä tuo on?
Chileläistä meribassia.
Siinä on hieman
Alain Passardilta vaikutteita saanutta tomaattihilloketta.
Ja lisäksi,
en tiedä, yrttejä, koska... Helvetti.
- Miksi hitossa ei? - Sitähän minäkin.
Oletko syönyt kaikkien niiden ruokaa, joiden oppilaana olet ollut?
Silloin, kun olin CIA:ssa...
Tarkoitan Amerikan Kulinaarista Instituuttia, en sitä toista CIA:ta.
Kiitos selvennyksestä. Luulin sinua vakoojaksi.
Olisin halutessani voinut tehdä vallankaappauksen.
Päivisin kokki, öisin CIA-agentti.
Hullumpaakin on tapahtunut.
- Tosin koordinaatiosi... - Hei!
Miten niin hei? Olen nähnyt sinun läikyttävän vasikanlientä...
Näinkö kohtelet minua, kun kutsun sinut kotiini?
Teen sinulle ruokaa, ja palkitset sen muisteloilla.
Mutta siis ollessani CIA:ssa
tunsin itseni planeetan suurimmaksi idiootiksi,
koska en tiennyt puoliakaan niistä ihmisistä, joista kaikki puhuivat,
ja olin siellä ollessani myös täysin rahaton.
Heti, kun lukukausi päättyi,
ostin pelkän menolipun New Yorkiin
ja käytin rahani viimeistä penniä myöten pelkästään syömiseen.
Kaikissa mahdollisissa paikoissa.
Yhdessä niistä paikoista söin elämäni parhaan aterian.
Mahtavaa. Mikä sitten oli parasta?
Hetkinen. Unohdin
tämän ja...
Ole valmiina.
Selvä.
Eräs keittiömestari
antoi minun vain raastaa hedelmänkuoria.
Olin paikassa töissä kahdeksan kuukautta
vain raastamassa kuoria.
Sehän on tavallista.
- Tosi tavallista. - Niin.
Tämä on todella hyvää.
Kiitos.
Ei.
Helvetti, Mikey.
- Moi, Jeff. - Mikä meininki, T?
- Jeff? - Niin?
Onko kaikki hyvin?
On.
Kuinka niin?
Et ole yhtä ärsyttävä kuin yleensä.
- Olen kai vain väsynyt. - Vai väsynyt?
Pukeudut kuin Syd.
Kuin ammattilainen.
- Pidän siitä. - Niin minäkin.
Tiedätkö mitään KBL Electricistä, T?
Mainitsiko Mikey siitä koskaan mitään?
Hitostako kukaan tietää.
Se poika...
Mihin ne menivät?
En tiedä.
Hän maksoi kolme isoa summaa joka kuukausi.
Se vastaa Ciceron hänelle antamaa lainaa.
Paljonko lainaa oli?
Paljon.
Takaisinmaksu taitaa vaatia monet polttarit?
Niin tekee.
Miksei hän maksanut tukkureille?
En tiedä, Carm.
Muistan, että yhdessä kuussa meillä ei ollut lautasliinoja.
Hän ei maksanut niitä ajoissa.
Sanoin, että tarvitsemme lautasliinat ja hänen pitää maksaa.
Hän sanoi sen olevan turhaa,
koska emme kuitenkaan pystyisi maksamaan heille ensi kuussa.
Oliko asenne aina tuollainen?
Ei. Muistan tämän siksi, ettei hänen asenteensa ollut sellainen.
Hei, Tina, pidä tämä ilta vapaata.
- Minä tuuraan sinua. - Kiitos.
Hei, Jeff.
Tiedät kai, kuinka paljon rakastin häntä?
Kuinka paljon?
Paljon.
Rakastin häntä paljon.
Kiitos, Jeff.
Minä
maistoin donitsiasi yhtenä päivänä.
- Poimitko sen lattialta? - Poimin. Gary pitää sen puhtaana.
Ei, en halua kuulla... Tuo on huono tekosyy.
Hän tekee kovasti töitä.
Mitä sanot?
Se oli hyvää.
Se oli todella hyvää.
Ja olen pahoillani, että Carmy pilasi sen kuin pikku paskiainen.
Juuri niin hän teki. Pilasi sen kuin paskiainen.
- Pikku paskiainen. - Hyvä on, pieni.
Oletko puhunut hänen kanssaan vielä?
En.
Menen takaisin sinne ja koetamme kai puhua asiat selviksi.
Tai sitten emme, ja homma jää siihen. Kiitos, keittiömestari. Saisinko toisen?
Niin, oikeaa vastausta ei ole.
Aiotko palata UPS:lle?
UPS oli hullua hommaa, joka sai minut ryhtymään tähän hulluun hommaan,
joten tuskinpa.
Kun olin lapsi, söimme harvoin ulkona,
joten se tuntui aina erityiseltä, vaikkei olisi sitä ollutkaan.
- En tiedä. - Meidän perheemme oli samanlainen.
Kun Torrell-serkkuni valmistui, menimme Michael Jordan's Steakhouseen.
Entä sitten?
Miten niin "entä sitten"? Maailman paras ravintola.
- Niin, pekoni. - Juuri niin. Sinä ymmärrät.
Parasta pekonia.
Sitä minä haluan tehdä.
Haluan kokata ihmisille, tehdä heidät onnellisiksi ja
tarjota heille maailman parasta pekonia.
Vaikka se paikka onkin jo viety.
- Toiseksi paraskin käy. - Hienoa.
- Se olisi mukavaa. - Niin.
Palaatko siis The Beefiin?
En tiedä. Itseni tuntien minä varmaan
menen töihin toiseen paikkaan,
sitten taas toiseen,
ja varmaan jatkan sitä ikuisesti,
kunnes luottotietoni eivät ole miljoonan verran miinuksella.
- Onko sinulla unelmapaikkaa? - On.
Mikä?
- Saat tietää, kun se aukeaa. - Pidän tuosta asenteesta.
Sillä voittaa.
Tai häviää kaiken
ja päätyy takaisin asumaan isänsä ja tämän haisevan CPAP-laitteen kanssa.
Mutta oli kiva nähdä, miten te
olitte hyviä eri asioissa, sinä ja Carmy, ja opin teiltä paljon.
Hetkinen. Mikä oli paras?
- Paras mikä? - Paras syömäsi ateria.
- Se oli Carmyn tekemä. - Arvasin sen.
Arvasin sen.
Hän on todella hyvä.
Melkoiset kehut.
Niin. Mutta hän on silti pikku paskiainen.
En väitä vastaan.
Vitun kusipää.
Minä vain seison enkä tee mitään.
Et sinä, vaan veljesi.
Tämä on todellinen häpeä.
Narkkarit.
Sanotaan, että heidän pitää antaa auttaa itse itseään,
mutta se paskiainen olisi pitänyt kytkeä käsiraudoilla kiinni pöytään.
- Tiesitkö hänen käyttävän? - Miten sinä et tiennyt?
Koska en ikinä nähnyt häntä enkä puhunut hänen kanssaan.
Hän ei vastannut puheluihini eikä huolinut töihin ravintolaan.
Olisi pitänyt tehdä enemmän.
- Mitä olisit voinut? - En tiedä, helvetti!
Luulin, että hän olisi...
Hän oli niin kovaääninen,
röyhkeä ja helvetin hauska.
Hän oli Mikey Bear. Luulin hänen selviävän siitä.
Mitä helvettiä?
Ei voi olla totta.
Hei, lopeta tuo.
Riittää jo.
Riittää.
- Mitä oikein teet? - Riittää.
Riittää jo.
Helvetti.
- Kuuluuko mitään? - Ei vielä.
Kerromme heti, kun hän herää.
Onko hän siis yhä teholla?
Pitää paikkansa.
- Entä, jos hän ei herää? - Olisi paras herätä.
Mutta entä jos ei herää?
Saat syytteen taposta.
Hetkinen, vartija. Hei.
Haluan soittaa puhelun.
Hei, Tiff tässä. Jätä viesti äänimerkin jälkeen.
Hei. Anteeksi, tiedän, että on myöhä.
Halusin vain sanoa,
että pääsen pian töistä. Oli hullu päivä, mutta kaikki hyvin.
Minä vain...
Mietin kaikkea sitä paskaa, mitä isäsi kanssa tapahtui.
Ja sitä,
että kutsuin häntä siksi, miksi kutsuin.
Olit oikeassa. Se ei ollut sopivaa.
Ja
olen pahoillani.
Eipä tässä paljon muuta.
Toivottavasti teillä oli hauskaa. Anna Evalle iso hali.
Jutellaan myöhemmin. Hyvää yötä.
Mennään, Jerimovich.
Heräsikö hän?
Sinulla kävi tuuri. Syyte on törkeä pahoinpitely.
Luojan kiitos!
- Ei kestä, mulkero. - Niin.
No niin.
Hei, Carm.
Carmen.
- Oletko valmis lähtemään täältä? - Jep.
Mistä sait rahat takuisiin?
Käytin hätärahastoamme.
Kiitos, serkku.
Ei kestä.
Laita Pallinmurskaaja valmiiksi.
Onko kaikki hyvin?
On.
Kaikki on hyvin.
Minulla ei ole kuin sinut.
No niin.
Carmen.
Olen pahoillani.
Mukavaa, että palasit.
Selvä.
- Hei. - Mitä helvettiä tämä on, Carmen?
Mitä helvettiä tämä on?
- Tämä on työpisteeni. Epäkunnioittavaa. - Niin tosiaan on.
Richard. Bandito. Pikku rikolliseni.
Senkin huligaani.
- Muisto hankaluuksistasi. - Olkoon menneeksi.
Mitä?
Seison edessäsi katuvana miehenä, Gary.
- En pysty... - No niin, menoksi.
- Oletko koskaan surullinen? - Olen surullinen jatkuvasti, Neil.
Mutta en puhu siitä. Pidän sen sisälläni.
Se auttaa hakkaamaan ihmisiä.
Ymmärrän.
Milloin Syd tulee?
Hoidan tänään preppauksen hänen puolestaan.
-Älä mokaa. - Yritän parhaani.
Mutta vakavasti puhuen,
jos yrität sellaista minun kanssani, saat turpaasi.
Asia selvä.
No niin, kuunnelkaa. Tänään ovat River Northin festivaalit,
joten haluan jokaiselta erikoispanoksen.
T tekee kolmoispreppauksen. Marcus, pari ylimääräistä leivosta.
Sinulle tuplapreppaus, Ebra.
Ja tulossa on yhä lounasruuhka, serkku,
joten paikan etuosan pitää olla nuijalla täyteen lyöty.
- Selvä. - Kiitos.
- 90 kiloa. - Selvä, kiitos.
Ei, tämä on sikaa. En tarvitse sitä.
Olen pelkkä lähetti. Valita Lulle.
Helvetti! Carmy!
- Mitä helvettiä, Carmen? Hulluko olet? - Ole kiltti.
- Hei! - Helvetti!
Oletko kunnossa?
- Olen. - Onko varma?
Anteeksi.
Mikä tämä on?
En tiedä.
Mikä helvetti tämä on?
En tiedä.
En halunnut antaa sitä sinulle, koska
se tarkoitti, että hän on poissa, mutta...
Ei se mitään.
MIKEYLTA CARMYLLE
Typerys.
CARMY EI HAPPOA
Hitto.
ANNOKSESI KAIPAA HAPPOA
TUNGE SE SITTEN HANURIISI
KÄYTÖKSENI EI OLLUT OIKEIN EI NIIN
SELVÄ, VIIMEINEN TARKISTUS ON VALMIS MILLOIN VAIN
RAKASTAN SINUA. ANNA PALAA
Haista paska.
SPAGETTI-PERHEATERIA 10 VALKOSIPULINKYNTTÄ, BASILIKAA
SAN MARZANON TOMAATTEJA (PIENET PURKIT MAISTUVAT PAREMMALTA)
Mitä?
Somaliassa olen oikea mestari.
Pää kiinni, vanha ämmä.
- Tuo oli seksististä. - Kuka hoitaa perheet?
Minä hoidan ne tänään.
Näetkö tämän?
- Katso. Se tekee sen jutun... - Niin.
...virtausten kanssa. Ne eivät yhdisty.
- Minä autan sinua. - Sinäkö autat?
- Autan. - Jospa me auttaisimme sinua?
Selvä juttu.
Annamme sinulle tilaisuuden tehdä töitä ja jopa todistaa itsesi
ja tienata hieman rahaa.
Niin.
Näin, miten sinua puukotettiin selkään.
Niin kävi.
Se oli mahtavaa. Näytti tosi siistiltä.
Sinua puukotettiin, ja vain kävelit pois. Aika kova juttu.
- Oli tosiaan. - Rankkaa. Minä korjaan tämän.
Kaikki valmiina.
- Selvä. - Kiitos.
- Serkku! - Niin?
Tulkaa avuksi!
- Ei ole totta. - Tuo on kaunista.
Voit vihdoin hankkia autoosi uuden soittimen, Richie.
- Hän tuli. - Mielenkiintoista.
Mikä...
Jeff.
Lakkaa seisoskelemasta. Syd. Hae purkinavaaja.
Perheiden tyyliin? Kahden hengen pöytiä ja looseja.
Tanskalaista designia.
- Maistelulista baarissa. - Ikkuna sivustalla.
- Voileivillekö? - Niin.
Selvä.
Mikä annetaan nimeksi?
THE BEEF ON SULJETTU KIITÄMME KAIKKIA ASIAKKAITA.
THE BEAR AVATAAN PIAN
Tekstitys: Mikko Alapuro