‫- תהילת הנקמה -‬
‫- יאונוודאנג -‬
‫וואו, השקיעה...‬
‫היא מהפנטת.‬
‫קנית את זה בכסף שזכית ממני?‬
‫לא, קניתי את זה בכסף שלי.‬
‫רוצה קצת?‬
‫את אוהבת גם הימורים מסוג אחר?‬
‫הייתה פעם אחת שבה הימרתי על חיי.‬
‫ניצחת?‬
‫אני בונה על זה.‬
‫את גרה בקרבת מקום?‬ ‫ראיתי אותך במועדון הגו כמה פעמים.‬
‫אתה גר קרוב?‬
‫לא רחוק.‬
‫את עובדת קרוב?‬
‫למה אתה לא אוכל?‬ ‫אתה לא אוכל מזון מחנויות נוחות?‬
‫זה לא זה. זה פחמימות.‬
‫לא קיבלתי אף תשובה.‬
‫אתה תמיד שואל הרבה שאלות?‬
‫בדרך כלל אני שקט, תאמיני או לא.‬
‫למה את אוהבת לשחק גו?‬
‫כי אני אוהבת שצריך להילחם עד המוות בדממה.‬
‫אני גם אוהבת את זה שכדי לנצח,‬
‫צריך להרוס את הטריטוריות‬ ‫שהיריב שלך בנה בקפידה.‬
‫למה שלא נשחק יחד מדי פעם?‬
‫עכשיו אני יודע מה את אוהבת לאכול‬ ‫ואיך את אוהבת לשחק.‬
‫ג'אפיונג חברת בנייה‬ ‫מנכ"ל הא דו-יונג -‬
‫אני הא דו-יונג.‬
‫תביא יותר כסף בפעם הבאה.‬
‫אתה לא אוכל את זה, נכון?‬
‫זאת ארוחת הבוקר שלך?‬
‫את כאן כל בוקר.‬
‫את לא מבשלת?‬
‫כבר אכלת?‬
‫את עובדת בבית הספר היסודי סמיונג?‬
‫ראיתי את המדבקה על המכונית שלך.‬
‫יש לך עבודה טובה.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬
‫את הבעלים של סמיונג נדל"ן, נכון?‬
‫אני חושבת שראיתי אותך שם‬ ‫כשביקרתי לראשונה כדי לחפש מקום.‬
‫הייתי שם.‬
‫בזמן שלי כאן, הבנתי שהדירה שלי‬
‫הרבה יותר זולה מדירות אחרות באזור.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫זה טוב שהיא זולה. למה את שואלת?‬
‫מורה לא מרוויחה הרבה כסף.‬
‫אבל אז לא ידעת שאני מורה.‬
‫סלחי לי שאני שואלת את זה,‬
‫אבל,‬
‫האם הדירה הזאת רדופה?‬
‫מה?‬
‫עד עכשיו, חשבתי שאת אדם קר.‬
‫אני אוהבת אותך ככה.‬
‫אל תשאירי את האשפה שלך כאן.‬ ‫קחי אותה איתך למטה.‬
‫אלה הקבלות על החניה,‬ ‫הדלק ועל הוצאות אחרות החודש.‬
‫סליחה, נראה שהנקמה די יקרה.‬
‫- דמי חניה חודשיים -‬
‫- כסף לדלק -‬
‫- הוצאות אחרות -‬
‫ביליתי את שנות ה-20 שלי בהוראת‬ ‫שיעורים פרטיים כדי שיהיה לי כסף לזה.‬
‫חסכתי כסף. אל תדאגי.‬
‫עקבתי אחריהם,‬ ‫גיליתי שהיי-ג'ונג מאוד צפויה.‬
‫והיא תמיד מתעסקת בטלפון.‬
‫חשבתי לגנוב את הטלפון שלה.‬
‫אני חושבת שאני די מוכשרת...‬
‫- אני חושבת שאני די מוכשרת -‬
‫זה יהיה אפשרי?‬
‫אני אדאג לזה.‬
‫דרך אגב, פגשת את פארק יאון-ג'ין?‬
‫שום דבר לא השתבש, נכון?‬
‫שניפגש?‬
‫לא פחדת או הרגשת מאוימת, נכון?‬
‫היית צריכה למחוץ את ההתלהבות שלה‬ ‫כמו חתיכת נייר!‬
‫עשיתי דבר אחד מהדברים האלה.‬
‫זה טוב.‬
‫אני גאה בך.‬
‫כל כך דאגתי.‬
‫את מכירה את אמא של פארק יאון-ג'ין?‬
‫התמונה קצת מטושטשת.‬
‫היא ביקרה את השמאנית גם החודש.‬ ‫בכל שבועיים, כמו תמיד.‬
‫שוב עם האיש הזה.‬
‫חשבתי שאולי הם יוצאים,‬ ‫אבל הם עוזבים במכוניות נפרדות.‬
‫הם גם הגיעו בנפרד.‬
‫בטח יש סיבה אם יש דפוס.‬
‫תגידי לי אם תגלי משהו.‬
‫והאם‬
‫הזדנבת אחרי האיש הזה?‬
‫הזדנבתי?‬
‫אל תעקבי אחריו.‬
‫לא אמרתי לך את זה כי זה עלול להפחיד אותך,‬
‫אבל הוא שוטר.‬
‫הוא היה מפקד תחנה בעבר,‬ ‫אז הוא בטח הרבה יותר גבוה עכשיו.‬
‫הוא עוזר המפקד במשטרת המחוז הצפוני.‬
‫כל בני המחזור שלו סגני מפקדים עכשיו,‬ ‫אבל הוא לא מצליח כל כך.‬
‫איך את יודעת?‬
‫לא ראית את הקבלות ממזנוני הסלונגטאנג?‬
‫בחרתי בארבעה מזנוני סלונגטאנג‬ ‫מול התחנה וחיכיתי שם.‬
‫כשאיימת עליי בהתחלה,‬
‫כנראה שהתעסקתי עם האדם הלא נכון, נכון?‬
‫מה?‬
‫אל תסתבכי.‬
‫בסדר.‬
‫אה, את יכולה להסתכל הנה רגע?‬ ‫תחשבי על זה כעבודה.‬
‫רגע, אני...‬
‫מה קרה? את בסדר?‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מעולה בצילומי פרחים וציפורים עכשיו,‬
‫אבל הידיים שלי מתחילות להזיע‬ ‫כשאני מנסה לצלם אנשים.‬
‫זה בסדר.‬
‫עוד פעם.‬
‫אני אנסה עוד פעם.‬
‫וואו!‬
‫הגוצ'י הראשון שלך, יה-סול!‬
‫את אוהבת את המתנה של סבתא? כן?‬
‫"תינוקות לא יודעים כלום."‬
‫"היא תלבש את זה בקושי חודש."‬
‫נכון?‬
‫סליחה?‬
‫את חיה ככה כי ככה את חושבת.‬
‫התחלה אחרת מובילה אותך‬ ‫לגורלות אחרים, את יודעת.‬
‫תשיגי בייביסיטר חדשה.‬ ‫-בסדר.‬
‫המשכורת שלך ועמלות נוספות יופקדו לחשבונך.‬
‫תודה על העבודה שלך.‬
‫תשמרי על הבגדים האלה,‬ ‫ותדאגי שהיא תישא אותם בימים החשובים שלה.‬
‫זה יזכיר לה לעשות את המיטב‬ ‫כמו ביום שהיא נולדה.‬
‫עשיתי את אותו הדבר עם דו-יונג.‬
‫אני אעשה זאת.‬
‫אוי!‬
‫יה-סול!‬
‫תגידי "סבתא".‬
‫"סבתא."‬
‫יה-סול לעולם לא תצטרך לעשות את המיטב‬
‫כמו כשהיא נולדה.‬
‫מה שלומך, אדוני המנהל?‬
‫אני יכולה להיפגש איתך בקצרה?‬
‫כן, עכשיו.‬
‫גברת מון דונג-און?‬
‫המפקח קים המליץ עליה.‬
‫ממש נתקענו כשמר יאנג התפטר פתאום...‬
‫חכה רגע.‬
‫אז אתה אומר שדונג-און מכירה את המפקח?‬
‫איך?‬
‫אני לא כל כך בטוח לגבי זה.‬
‫זה אומר שלא הייתה לה הכשרה?‬
‫זה לא העניין.‬
‫עשינו תחקיר משלנו,‬ ‫אבל יש לה קורות חיים נהדרים.‬
‫אבל זה מוזר. נדיר שמישהו מבית ספר ציבורי‬
‫יבוא ללמד בבית ספר פרטי.‬
‫הבנתי.‬
‫אני יכולה להציץ בקורות החיים שלה?‬
‫טוב, זה...‬
‫עלינו להיזהר עם מידע פרטי בימינו.‬
‫כמובן. אני יודעת. לא אוכל לעשות זאת.‬
‫אז אתה יכול רק להחזיק‬ ‫את קורות החיים שלה מולי,‬
‫בזמן שאני אציץ.‬
‫איך זה?‬
‫היי, את עושה את זה לא נכון!‬
‫את לא יכולה לצבוע ככה!‬
‫גברת מון, צריך להשתמש בוורוד‬ ‫כדי לצבוע את פריחת הדובדבן, נכון?‬
‫אני אעשה מה שאני רוצה עם הפרחים שלי.‬ ‫פריחת הדובדבן שלי שקופה.‬
‫אין דבר כזה.‬
‫גברת מון. יה-סול טועה, נכון?‬
‫הצבעונים של סונג-אה יפים כי הם מלאים בצבע,‬
‫ופרחי הדובדבן של יה-סול יפים כי הם ריקים.‬
‫אני חושבת ששניהם נראים נהדר.‬
‫בואו ננסה לסיים את הציורים שלנו.‬
‫כמה?‬
‫תפסיקי עם השטויות ופשוט תבקשי ממני כסף.‬
‫אני אתן לך כמה שתרצי.‬
‫אני אפצה אותך‬ ‫על כל הנזקים הנפשיים והפיזיים.‬
‫הרווחת הון עכשיו.‬
‫את רוצה שאכתוב משהו?‬
‫"לעולם לא אופיע מולך עד יום מותי."‬
‫אני צריכה את זה כתוב וחתום.‬
‫בדיוק כמו שאימא שלך חתמה‬
‫על טופס הנשירה שלך.‬
‫אני לא מבינה למה אנשים כמוך‬ ‫מוציאים את זעמם על האנשים הלא נכונים,‬
‫כשההורים שלהם עשו הכי הרבה נזק.‬
‫אל תתביישי. תגידי לי כמה את רוצה.‬
‫רגע,‬
‫את לא עושה את זה‬ ‫כדי לקבל התנצלות כנה או משהו, נכון?‬
‫תהיי בת 40 בקרוב.‬ ‫זה לא נשמע לך כמו סיפורי אגדות?‬
‫זה הכול בעבר עכשיו!‬
‫אז אני לא יכולה לעשות כלום עכשיו.‬ ‫את לא מסכימה?‬
‫מובן שלא.‬
‫אל תתנצלי.‬
‫לא הימרתי על שנות העשרה,‬ ‫העשרים והשלושים שלי רק בשביל התנצלות.‬
‫את צריכה להיענש.‬
‫עונש פלילי אם אלוהים בצד שלך,‬ ‫ועונש אלוהי אם אלוהים בצד שלי.‬
‫אלוהים?‬
‫אז עברנו מאגדות לכתבי קודש?‬
‫איזה אלוהים?‬
‫לא האלוהים שלי.‬
‫את מחזיקה את הבת שלי כבת ערובה.‬
‫ומה? את חושבת שאלוהים יהיה בצד שלך?‬
‫מחזיקה כבת ערובה?‬
‫אני?‬
‫מה עשיתי?‬
‫חנקתי את יה-סול? הרבצתי לה בחזה?‬
‫נתתי לה סטירה?‬
‫או עשיתי לה כוויות עם משהו לוהט?‬
‫מה עשיתי ליה-סול?‬
‫האמת שניסיתי לעודד מישהי שחיה בעולם‬
‫שבו אי אפשר להבין איך לקשת יש שבעה צבעים...‬
‫- הא יה-סול -‬
‫או להבחין בפרי בשל.‬
‫כי הצבעים לא חשובים בכיתה שלי.‬
‫אבל אולי הם כן‬
‫חיסרון קל מבחינתך, זה הכול.‬
‫איך...‬
‫איך גילית?‬
‫אני לא מתכוונת לעשות כלום ליה-סול.‬
‫יש עוד המון דברים שאני יכולה לעשות.‬
‫למשל, אספות הורים.‬
‫אבל כפי שאת בטח יודעת,‬ ‫האם היא לא היחידה‬
‫שמגיעה לאספות האלה, נכון?‬
‫אז אל תבדקי אותי שוב‬
‫או כמה רחוק אני מוכנה ללכת‬
‫או כמה רחוק אוכל לדחוף אותך.‬
‫אני רוצה שתנבלי באיטיות, במשך זמן רב.‬
‫בואי ניבול ונמות ביחד באיטיות, יאון-ג'ין.‬
‫אני כל כך מתרגשת עכשיו.‬
‫איזו סצנה מעניינת.‬
‫מעניין מה קורה שם.‬
‫היי, ביקסבי.‬
‫תתקשרי ל"בן זונה".‬
‫מתקשרת ל"בן זונה".‬
‫- בן זונה -‬
‫האדם שחייגת אליו אינו פנוי.‬
‫אנא השאר הודעה אחרי הצפצוף.‬
‫הבן זונה הזה באמת איבד את זה?‬
‫מר ג'און. חבילה הגיעה בשבילך.‬
‫לכאן?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫כאן, ברחוב?‬
‫מה זה, "הנוקמים"?‬
‫- הא יה-סול -‬
‫מה זה?‬
‫- הא יה-סול -‬
‫נראה שמשרד השר חסר תועלת.‬
‫אסור לאפשר לאנשים זרים להגיע לכאן.‬
‫גייסת הרבה כסף?‬
‫אני אוהבת שאתה לובש את בגדי העבודה שלך,‬
‫יותר מכשאתה לובש את החליפה שלך.‬
‫איכשהו זה יותר סקסי.‬
‫הרגע גרמת ל"זגנה" ו"ורסצ'ה" לפשוט את הרגל.‬
‫דו-יונג, אולי נשלח את יה-סול‬ ‫ללימודים בחו"ל?‬
‫על מה את מדברת?‬
‫יה-סול רק בת שמונה.‬
‫יש אפוטרופסים מקצועיים עכשיו,‬ ‫וילדים רבים נשלחים לחו"ל מוקדם.‬
‫מאיפה זה בא?‬
‫את רוצה לנסוע לחו"ל?‬
‫זה לא העניין.‬
‫אז זה עוד יותר מוזר.‬
‫את שולחת אותה לבית ספר קרוב‬ ‫עם נהג ובייביסיטר.‬
‫ואת רוצה לשלוח אותה לחו"ל?‬
‫דו-יונג, אתה משחק הרבה גולף‬ ‫עם המפקח קים לאחרונה, נכון?‬
‫אתה יכול לעזור לי להיפגש איתו פעם אחת?‬
‫טוב, יה-סול קיבלה מחנכת חדשה,‬
‫והיא מטורפת.‬
‫מטורפת באיזה אופן?‬
‫מטורפת מספיק כדי לערב את המפקח?‬
‫תפרטי לי. אני צריך לדעת משהו.‬
‫לא משנה. אל תדאג בקשר לזה.‬
‫אני קצת לחוצה עכשיו כי אני מותשת.‬
‫אני אלך ישר לעבודה מהבית של אמא.‬ ‫אני אתקשר אליך.‬
‫הכספים שלה, בני הזוג שלה ובני המשפחה שלה.‬
‫חברים, קולגות ואפילו קרובי משפחה רחוקים.‬
‫תגלה הכול עליה.‬
‫חבטה טובה!‬
‫אימא שלך עברה 90 אתמול.‬
‫- קו"ח‬ ‫מון דונג-און -‬
‫מון דונג-און. מי זו?‬
‫- ג'ה-ג'ון -‬
‫זה מה שאני מבקשת ממך לגלות.‬
‫מה שידעתי עליה חסר משמעות בשלב הזה.‬
‫טבליות ויטמין תוססות?‬
‫כן.‬
‫נכון בועות מתחילות לעלות‬
‫כשמכניסים טבליה למים?‬
‫אני מרגיש יותר רגוע כשאני מקשיב לצליל הזה.‬
‫ולמה אתה חושב שהצליל הזה‬ ‫עוזר לך להרגיש רגוע?‬
‫זה נשמע כמו בריזה שנושבת בין עצי גינקו.‬
‫זה גם נשמע כמו טיפות גשם‬ ‫שנופלות על לוח גו.‬
‫כשאני ממשיך להקשיב לזה,‬ ‫אני מתחיל להרגיש ממש בודד.‬
‫את יודעת, משהו כזה.‬
‫אז הגוף שלך מבריא, אבל הלב שלך בודד.‬
‫אתה יכול לנסות לשנות את הסביבה שלך.‬
‫כמו לעבור דירה או לצאת לטיול.‬
‫אני אשקול את זה.‬
‫יש לי גם מטופלים לראות.‬
‫אתה בטח רופא טוב.‬
‫אתה תמיד מאחר לפגישות שלנו.‬
‫משלמים לך לפי שעה. את מרוויחה אם אני מאחר.‬
‫נצטרך לבצע בדיקת סי-טי כדי לוודא,‬
‫אבל אם זה מרגיש כל כך קשה,‬ ‫יש סיכוי טוב שזו אוסטאומה.‬
‫אבל זה לא כואב.‬ ‫אני באמת צריכה לעבור ניתוח?‬
‫אולי אין לך תסמינים עכשיו,‬ ‫אבל זה יכול להתחיל לכאוב בעתיד.‬
‫הבנתי.‬
‫אם אעבור ניתוח, כמה זמן אהיה בבית החולים?‬
‫אני מורה, אז אני רוצה לעשות את זה‬ ‫בזמן החופש.‬
‫הבדיקות והניתוח ייקחו כשבוע.‬
‫אז את מורה?‬ ‫-כן.‬
‫באיזה בית ספר? איך זה?‬
‫ראיתי בבלוגים שיש מורים שלא אוכלים טוב,‬
‫כי הם צריכים לאכול עם הילדים.‬
‫מה עם הילדים? הם מקשיבים לך?‬
‫אתה הורה?‬
‫אה!‬
‫לא. אני לא מעוניין בילדים,‬
‫אלא באיך זה להיות מורה.‬
‫מה?‬
‫- שנגחאי -‬
‫ירדת במשקל?‬
‫כן, קצת.‬
‫אמרתי לך לוודא שהמשקל שלך יהיה זהה לשלי.‬
‫הבגדים לא יתאימו!‬
‫את רוצה ביקורת גרועה?‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫תחזירי את זה. הבא בתור.‬
‫בסדר, היי-ג'ונג.‬
‫תעלי במשקל לפני הטיסה הבאה שלך.‬
‫אם המשקל שלך ישתנה שוב...‬ ‫מה זה לעזאזל?‬
‫מה קרה לטלפון שלי?‬
‫זה טלפון של נוסע זר?‬
‫איך אני אמורה לדעת?‬
‫תתקשרי לשדה התעופה אינצ'ון מהר!‬ ‫תשאלי אם הם מצאו טלפון.‬
‫בסדר.‬
‫זה לא יכול להיות!‬
‫באמת?‬
‫זה היה קלי קלות.‬
‫מה עוד את צריכה? כל דבר.‬
‫עבודה נהדרת. נתראה בפעם הבאה.‬
‫רגע, חכי שנייה!‬
‫את כל כך קרה כל פעם שאנחנו נפגשות.‬
‫תאכלי לפני שתלכי.‬
‫חשבתי ששוב ניפגש בחוץ.‬
‫אהבתי את מה שעשינו אז. זה היה כמו פיקניק.‬
‫זה, את יודעת,‬
‫משהו משמעותי.‬
‫"הציפור נלחמת כדי לצאת מהביצה."‬
‫"הביצה היא העולם."‬
‫מתוך "רמיאן".‬
‫סון-אה קרא את זה.‬
‫הציפור הזאת לא יכולה להילחם כדי לצאת.‬
‫בישלת אותה.‬
‫חוץ מזה, רמיאן הוא קומפלקס דירות.‬ ‫הספר נקרא "דמיאן".‬
‫לא הרתחתי אותה. אפיתי אותה.‬
‫בחורה לא יכולה להיות רגשית‬ ‫רק כי היא מנסה לנקום?‬
‫איי! הייתה לי שם חבורה!‬
‫בטח שוב תהיה שם חבורה.‬
‫יקיריי,‬
‫אל תנקמו נקם, ידידיי,‬ ‫כי אם תנו מקום לחרון אף,‬
‫כי כתוב, "לי נקם ושילם אמר יהוה".‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫הבא נתפלל יחד‬
‫ונזכיר לעצמנו את מילותיו מהאיגרת אל הרומים‬ ‫פרק 12 פסוק 19.‬
‫בואו נתפלל.‬
‫אבינו האהוב, אני מודה לך בכל לבי.‬
‫אתה תמיד עוטף אותנו באהבה‬ ‫אפילו שאנו לוקים בחסר.‬
‫אנו מודים לך שוב על חסדך.‬
‫אלוהים, תמיד אמרת לנו לאהוב את אויבנו.‬
‫אך כמה פעמים ניסינו לאהוב ולדאוג לאויבנו?‬
‫לא חיינו לפי מילותיך‬ ‫והתייחסנו אליהם בשנאה ונטרנו טינה.‬
‫אנחנו מתפללים שתסלח לנו על כך.‬
‫מה אדם עלוב כמוך עושה במקום מפואר שכזה?‬
‫סה-רה, אני באמת סקרנית,‬ ‫אז תרשי לי לשאול אותך.‬
‫את באמת מאמינה באלוהים?‬
‫באמת?‬
‫מה שאמרת זה חילול הקודש.‬
‫תביעי חרטה אם אינך רוצה לסבול‬ ‫את עונשו של האל.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫כן, התפללתי והגעתי להסכם עם אלוהים.‬
‫הוא בסדר עם זה.‬
‫כלבה מטורפת. את חוצה את הגבול.‬
‫החלטת שאת לא שמה זין‬ ‫כי שתינו בוגרות עכשיו?‬
‫תשמרי על הפה שלך, סה-רה.‬
‫אנחנו בביתו של האל.‬
‫רק שנייה.‬
‫אוי, לא.‬
‫האל שלך ממש עצבני עכשיו.‬
‫הוא אמר שאת הולכת לגיהינום.‬
‫היי!‬
‫השתגעת? את מסטולה?‬
‫את זו שמשתמשת בסמים. הרבה סמים.‬
‫ולעתים קרובות.‬
‫על מה הכלבה המחורבנת הזאת מדברת?‬
‫אתן לך 15 יום.‬
‫תמלאי אותו במזומן, וחכי לטלפון ממני.‬ ‫שיהיה בדולרים.‬
‫היי!‬
‫זה נקרא לאיים. כלבה מזוינת שכמותך!‬
‫את יודעת כמה שוטרים בכירים‬ ‫מגיעים לכנסייה הזו?‬
‫מעולם לא איימו עלייך, נכון?‬
‫היי, עזבי אותי!‬
‫לעזאזל!‬
‫אפילו לא התחלתי לאיים עלייך.‬
‫סה-רה.‬
‫פני שמאלה בצומת פארק גיודה.‬
‫- פארק גיודה -‬
‫- יאו-ג'ונג -‬
‫שמרת את המספר שלי?‬
‫אני אקל עלייך במקרה ולא שמרת.‬
‫וקוראים לי ג'ו יאו-ג'ונג.‬
‫יהיה גל חום היום. מה שלומך?‬
‫יורד שלג כבד היום.‬
‫לכי בזהירות כמו תינוקת כדי שלא תיפלי.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫ראית את השמיים היום? הם כל כך בהירים.‬
‫אני מקווה שאת בריאה.‬
‫- סיאליס -‬
‫לכבוד: בי"ח כללי סיאול ג'ו -‬ ‫ג'ו יאו-ג'ונג -‬
‫- מאת: קאנג יונג-צ'און -‬
‫יאו-ג'ונג, קיבלת הודעה.‬
‫- דונג! און! שלחה הודעה -‬
‫וואו, נראה לי שהטלפון שלי התקלקל!‬
‫אין סיכוי שהיא שלחה הודעה‬ ‫אחרי שבע או שמונה שנים!‬
‫נתקלנו זה בזה פעם אחת, כן.‬
‫אבל עדיין, היא ענתה?‬
‫אולי נראיתי טוב באותו היום.‬
‫הבנתי. זהו זה. נכון.‬
‫דונג-און נשואה או לא?‬
‫היי, אל תקרא את זה!‬
‫למה? מה היא אמרה?‬
‫זו הזמנה לחתונה? היא מתחתנת? עם מי?‬
‫היא מתגרשת, נכון? או נישואים מחדש?‬
‫כן?‬
‫היא רוצה לדעת מה זה סיאליס.‬
‫איזו תרופה זו?‬
‫- דונג! און! -‬
‫בואי נדבר בארבע עיניים. איפה את?‬ ‫-השתגעת?‬
‫הפרופסור יגיע בקרוב.‬ ‫-אה, לא עכשיו.‬
‫איפה תהיי אחרי שבע?‬
‫סליחה אם היית עסוק.‬
‫נהייתי עסוק אחרי ההודעה שלך‬ ‫כשניסיתי להחליף את הכוננות שלי.‬
‫המשכת לשחק גו?‬
‫אני זוכה בכסף מדי פעם.‬
‫את עדיין גרה בסיאול? או בסמיונג?‬
‫איך ידעת את זה?‬
‫אמרת אז שאת "עדיין" לא עובדת בסמיונג.‬
‫אז את שם עכשיו?‬
‫אני עובדת בבית הספר היסודי סמיונג.‬
‫את קרובה לאדם הזה?‬
‫זה שמשתמש בתרופה?‬ ‫-עדיין לא.‬
‫אז גם זה "עדיין לא".‬
‫אני אגיד את זה רק פעם אחת,‬ ‫אז תקשיבי טוב.‬
‫סיאליס היא תרופה שמכילה טדלאפיל.‬
‫יש לזה השפעה ארוכת טווח.‬
‫ו...?‬
‫זה יהיה דבר טוב.‬
‫ויאגרה היא תרופה דומה.‬
‫אני יודעת.‬
‫היא משמשת לעוד מטרה‬ ‫פרט לזו שאנחנו מודעים אליה?‬
‫על אילו מטרות אחרות את מדברת?‬
‫טוב, אפשר להשתמש בזה במצב אחר.‬
‫אומרים שיש אנשים שלוקחים את זה‬ ‫כדי לרפא מחלת גבהים.‬
‫אבל מנקודת מבט של רופא,‬ ‫זו תרופה לאין-אונות.‬
‫האיש הזה גר בסמיונג?‬
‫אלה שני סיפורים שונים.‬
‫תכירי בחור שלא צריך כדורים.‬
‫כרופא, אני קצת מודאג.‬ ‫כגבר, זה מעלה הרבה מחשבות.‬
‫אתה טועה.‬
‫נהיית יותר חצופה‬ ‫מאז הפעם האחרונה שראיתי אותך.‬
‫מי את שתגידי לי שאני טועה?‬
‫אבל כבר ידעת‬
‫שהכדורים היו רק תירוץ.‬
‫נכון.‬
‫את יכולה לחפש מידע על סיאליס בקלות. אבל...‬
‫לא ידעתי למה היית צריכה תירוץ.‬
‫אז התרגשתי קצת.‬
‫ולמרות שאני לא יודע מי הוא,‬
‫"הוא סובל מעוד מחלות?"‬
‫"אני מקווה שכל חלק בגופו‬ ‫יהיה חולה בצורה כלשהי."‬
‫זה מה שחשבתי.‬
‫רציתי להתנצל.‬
‫להתנצל?‬
‫אני לא יודע איזו עונה חווית,‬
‫אבל אז,‬
‫הייתי גסת רוח.‬
‫אני מצטערת אם פגעתי בך.‬
‫אבל היי.‬
‫למה ההתנצלות שלך נשמעת לי‬
‫כמו פרידה?‬
‫אז זה נכון.‬
‫את אומרת לי להפסיק לשלוח לך הודעות.‬
‫אבל למה?‬
‫גם ככה את לא עונה להודעות.‬ ‫אני כזה לא מושך?‬
‫כן, אני לא מחבבת אותך.‬
‫אתה לא הטיפוס שלי.‬
‫אין סיכוי.‬
‫אני לא יודע מה קורה איתך.‬
‫אני באמת לא מבין למה את עושה את זה.‬
‫אבל פשוט תעשי את זה.‬
‫תעשי כל מה שאת רוצה לעשות.‬
‫אבל את צריכה גם לצאת איתי.‬ ‫אני אעשה אותך מאושרת.‬
‫יש רגעים‬
‫כשיש לך רגשות כלפי מישהו,‬ ‫ומותר לך שזה יקרה.‬
‫אם הרגעים האלה אומרים שאת חיה,‬
‫אז כמה ימים את חושבת‬ ‫שבאמת חייתי, יאון-ג'ין?‬
‫למה את צוחקת?‬
‫אני מניחה שהרגשתי שמחה עכשיו.‬
‫אבל, יאו-ג'ונג,‬
‫אני לא מחפשת נסיך.‬
‫מה שאני צריכה זה לא נסיך,‬
‫אלא תליין שיצטרף אליי ולריקוד החרבות שלי.‬
‫מה?‬
‫היא לא מתעלפת בשמונה שניות. זה היה שקר.‬
‫תכה אותה בחזה.‬ ‫-מה?‬
‫אתה צריך להכות אותה חזק מספיק.‬
‫אם היא לא תתעלף, זה אומר שהאגרוף שלך חלש.‬
‫היי. את יודעת מי קבע את השיא‬ ‫במכונת האגרוף בג'ונגרו-גו?‬
‫זה היה אני.‬
‫תגידי לי אם זה כואב, דונג-און.‬ ‫אני אתפלל למענך.‬
‫תסתכלי לכאן.‬
‫דונג-און. תעמדי ישר.‬
‫אם אני אפספס, אני עלול לפגוע לך בציצים.‬
‫הזמנת אותי למקום של טוקבוקי‬
‫כדי לדבר על משהו רציני, אבל לא הזמנת כלום.‬
‫- ממנטו מורי -‬
‫סליחה. טוקבוקי, צ'יפס ונקניק דם, בבקשה.‬
‫בטח.‬
‫את אוכלת נקניק דם?‬
‫אתה כבר לא מכסה את הקעקוע שלך.‬ ‫-הקעקוע?‬
‫אה, על הצוואר שלי.‬
‫כבר לא מציקים לי בגללו.‬
‫אתה זוכר שלמדנו ספרדית בבית הספר, נכון?‬
‫אתה יודע, ממש שנאתי ספרית.‬
‫אבל התחלתי לחבב אותה, בזכות הקעקוע שלך.‬
‫וואו, את יותר טיפשה משאת נראית.‬
‫היי, זה לא בספרדית. זה בלטינית.‬
‫"ממנטו מורי."‬
‫"תזכור שאתה חייב למות."‬
‫אבל היית מכסה רק חלק ממנו עם פלסטר,‬
‫מה שהעניק לו משמעות נוספת בספרדית.‬
‫איזו משמעות?‬
‫- מ - מורי -‬
‫אני אוכלת נקניק דם.‬
‫הלכת לבית החולים?‬
‫כן.‬
‫היי, נראה שמצאת משהו גדול.‬
‫הגופה של סו-הי הייתה שם.‬
‫וואו, לעזאזל. אני אפילו לא יודע‬ ‫כמה כסף אני צריך לבקש.‬
‫אז מי זה היה?‬
‫הסכום תלוי באדם שאנחנו מדברים עליו.‬
‫מה אגיד לך?‬ ‫-רק תגידי לי מי זה.‬
‫כל השאר פשוט.‬
‫אני אחקור אותו, יום ולילה.‬
‫הוא לא יוכל לאכול או לישון.‬
‫אני אהפוך אותו לבובה מרופטת...‬
‫ואעביר אותו ישירות אלייך.‬
‫אני יודע שאני לא האחד.‬
‫זה אחד מהארבעה?‬
‫סה-רה? היא עשתה את זה כשהייתה מסטולה?‬
‫יאון-ג'ין?‬
‫המפחידה ביותר מבין הארבעה.‬
‫היי-ג'ונג.‬
‫זו בטח היא אם סו-הי תפיץ את השמועה‬ ‫על המורה להתעמלות והיי-ג'ונג.‬
‫ג'ה-ג'ון?‬
‫אם סו-הי דיברה על העיניים שלו,‬ ‫אז זה הממזר הזה.‬
‫אנחנו באותה הסירה עכשיו.‬
‫מי מהם הרג את סו-הי?‬
‫דונג-און ביקשה ממך כסף? כמה?‬
‫לא יודעת. היא זרקה לי תיק‬ ‫ואמרה לי למלא אותו.‬
‫לעזאזל! התיק הזה כל כך גדול!‬
‫למה את לא עונה לי?‬ ‫-מתי התקשרת אליי?‬
‫לא את.‬ ‫-אז את.‬
‫היי, היא באמת לא פנתה אליכם?‬
‫היא לא מחפשת כסף.‬
‫הצעתי לה כסף קודם, אבל היא התעלמה ממני.‬
‫למה כל כך קשה לתפוס את מיונג-או?‬ ‫פיטרת אותו?‬
‫הוא לא יודע שהוא מפוטר‬ ‫כי הוא מתעלם מהשיחות שלי.‬
‫גם ממנה.‬
‫אתם זוכרים בבירור את שנות התיכון שלנו?‬
‫מה שלום יה-סול?‬
‫עם מי היא עכשיו?‬
‫מה בדיוק עשינו לדונג-און?‬
‫זה היה רע?‬
‫היא באמת לא זרקה עליכם תיק?‬
‫לעזאזל, היא כנראה צפתה ביותר מדי סרטים.‬
‫הכלבה המטורפת הזאת רוצה דולרים!‬
‫יה-סול בטח בבית ספר יסודי עכשיו.‬
‫איפה? בי"ס יסודי סמיונג?‬
‫אם היא רוצה שנסבול את אותו הסבל,‬ ‫מה היא תעשה לנו?‬
‫אלוהים, אפילו לא קניתי לה תיק.‬
‫באיזו כיתה היא?‬
‫- ממנטו מורי -‬
‫תוכל להגיד לי מה היעד שלך‬ ‫והאם זה הלוך חזור?‬
‫וואו, תמיד רציתי לנסות את זה.‬
‫לא תיארתי לעצמי שהיום הזה יגיע.‬
‫ולדיווסטוק, כיוון אחד.‬
‫חשבתי עלייך כל היום.‬
‫רוצה להיפגש?‬
‫לך תזדיין.‬
‫אתה רוצה לראות אותי לבד? למה?‬
‫אני סקרנית. למה אתה רוצה להיפגש איתי?‬
‫מי? סון מיונג-או?‬
‫בן זונה, איפה אתה, לעזאזל?‬
‫מה עם יאון-ג'ין? קבעת איתה פגישה?‬
‫מה...‬
‫אני...‬
‫...מורי.‬
‫...מת.‬
‫- מה-מורי -‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬