‫- תהילת הנקמה -‬
‫כלבה מטורפת!‬
‫אם את רוצה לנשור, תעשי את זה בשקט!‬
‫לא עשית שום דבר רע? שום דבר?‬
‫אם זה הגיע למצב הזה,‬ ‫משהו לא בסדר גם איתך!‬
‫בואי לתקן את טופס הנשירה שלך מיד!‬
‫- פארק יאון-ג'ין -‬
‫יאון-ג'ין!‬
‫הגג של הבניין הנטוש ההוא.‬
‫את זוכרת, נכון?‬
‫את יודעת, כשאיבדת את תג השם שלך.‬
‫את זוכרת, נכון?‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫לכי. אמרתי, לכי!‬
‫אבל...‬
‫מה את עושה פה?‬
‫את מתה. למה את פה?‬
‫ידעתי שהרחתי בשר שרוף.‬
‫יש לך כוויות בכל הגוף, והראש שלך מרוסק.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫מה את רוצה מעולם החיים?‬
‫אמא!‬
‫הנה...‬
‫היא...‬
‫היא כאן!‬
‫את...‬
‫אמא!‬
‫בולג'ון! זה בולג'ון!‬
‫בולג'ון: העונש הקטלני ביותר‬ ‫בשמאניזם הקוריאני -‬
‫- תהילת הנקמה -‬
‫אז בעלך מת.‬
‫זה מה שתכננת עם דונג-און?‬
‫לערב את אמא שלי כדי שבעלך ייהרג?‬
‫את רוצחת עכשיו, כלבה מזוינת!‬
‫אז זו הסיבה שלא מצמצת‬ ‫כשהצעתי להרוג אותו בשבילך.‬
‫תסתדרי עם אמא שלי עכשיו.‬
‫אני אמצא את הבת שלך איכשהו!‬
‫קודם כול,‬
‫יש לי משהו להחזיר לך, גברתי.‬
‫חתיכת כלבה!‬
‫איך את מסוגלת‬ ‫לאיים על בת של מישהי בכזו קלות?‬
‫את גם אמא, לא?‬
‫יש לי המון תמונות שלך.‬
‫אז אל תתעסקי איתי.‬
‫אם תמצאי אותי שוב,‬
‫אחזיר לך את מה שעשית לי פי שניים.‬
‫בדיוק כמו היום.‬
‫הכלבה המזוינת הזאת!‬
‫דו-יונג.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫תתקשר בכל עת אם תצטרך עוד משהו.‬
‫אתה עובד בשביל שין, נכון?‬
‫שמעתי שהוא עוזב את המדינה בקרוב.‬
‫הוא גם העמיד את המלון שלו למכירה.‬ ‫זה שעל שם אחותו.‬
‫טוב. בוא איתי.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫מי היו האנשים האלה?‬
‫יש לך שתי אפשרויות.‬
‫המשפחה של הקורבן גרה כאן.‬
‫אולי שכחת, אבל האנשים האלה עדיין לא שכחו.‬
‫או שתלכי לשם, תתנצלי ותקבלי את העונש שלך...‬
‫או שמערכת היחסים שלנו תסתיים.‬
‫בחרי בקפידה.‬
‫גם אני אעשה זאת.‬
‫למה שאלך לשם?‬
‫לא הרגתי אותה.‬
‫הכלבה הזאת פשוט השתגעה, ואז היא החליקה...‬
‫אז היית שם.‬
‫כשזה קרה.‬
‫- סאנגהן-רו 2941, ג'ונגנו-גו -‬
‫"היחסים בינינו"?‬
‫היחסים בינינו נגמרו ברגע שפגשת...‬
‫את דונג-און.‬
‫אני מבין.‬
‫אז להתראות.‬
‫זו הבחירה שלי.‬
‫מר צ'וי, זה אני.‬
‫- בן זוגה של פארק נפרד ממנה בגלל הסקנדל? -‬
‫- נישואיה של יאון-ג'ין נגמרו -‬
‫- חזאית מתגרשת‬ ‫- הא דו-יונג מגיש בקשת גירושין -‬
‫זה מנכ"ל ג'אפיונג?‬
‫- חיפוש‬ ‫פארק יאון-ג'ין -‬
‫"עם זאת, חברת בנייה ג'אפיונג‬ ‫הצהירה שהיא לא יכולה לאשר‬
‫"אם החשד בנוגע לאלימות בי"ס‬ ‫מצד פארק יאון-ג'ין‬
‫"היה הסיבה העיקרית לגירושין,‬
‫"והם לא מתכננים להצהיר על כך בעתיד."‬
‫אז הא דו-יונג רווק עכשיו.‬
‫אוף, אני ממש לא אוהב את זה.‬
‫למה אתה לא אוהב את זה, ד"ר ג'ו?‬
‫לעזאזל, אמרת שזה יגזול את זכויות ההורות!‬
‫אתה חבר של עורך הדין שלו, נכון?‬
‫תיפגש איתו עכשיו.‬ ‫תגלה מה יהיו תנאי הגירושין.‬
‫לעזאזל, למה הם היו צריכים להתגרש?‬
‫ג'ה-ג'ון עדיין אוהב אותה?‬
‫הם לא יהיו יחד, נכון?‬
‫ג'ה-ג'ון אמר שהוא גומר ממש מהר‬ ‫כשהוא שוכב איתי.‬
‫זה אומר שהוא מאוהב בי, לא?‬
‫זו שפיכה מוקדמת, מטומטמת! אמרתי לך ללכת!‬
‫באתי רק כדי לשלם על הבגדים שלך.‬
‫אגב, את הולכת להלוויה של מיונג-או?‬
‫כמה אני צריכה לשלם?‬
‫לעזאזל.‬
‫היי! אני נראית לך כמו רשות המיסים?‬
‫תפסיקי לשאול אותי על כסף ההלוויה.‬
‫כן, אני רואה את זה עכשיו כשמיונג-או איננו.‬
‫זה לא היה הוא.‬
‫את המטומטמת הכי גדולה כאן.‬
‫היי, סה-רה!‬
‫את חושבת ש"זין" ו"לעזאזל"‬ ‫הם העלבונות היחידים.‬
‫אבל את טועה!‬
‫גם השפלה היא עלבון!‬
‫בזמנו, אם זו לא הייתה דונג-און,‬ ‫אז זו היית את.‬
‫את הצעצוע הכי זול שלנו, בסדר?‬
‫באמת התכוונתי לשלם לך על הבגדים.‬
‫אז אל תתחרטי על זה.‬
‫האמת,‬
‫אני מקווה שתתחרטי, כלבה נרקומנית.‬
‫תתחפפי, כלבה מטומטמת.‬
‫לא יצא לנו לנסוע לפיליפינים ולאכול מנגו...‬
‫אבל הגענו‬
‫לאוקיינוס בכל מקרה.‬
‫אני לובשת את הבגדים שבחרת לי בפעם האחרונה.‬
‫מה דעתך? הם נראים טוב?‬
‫אל תדאג לסאן-אה.‬
‫וגם אל תסלח לי.‬
‫אני מקווה שתירקב באוקיינוס הקר‬
‫במשך זמן רב,‬
‫מותק.‬
‫גברת קנג היון-נאם?‬
‫את קרובת משפחה של מר לי סיוק-ג'ה?‬
‫אני עורך הדין של הנהגת.‬
‫היא באה הנה בעצמה‬ ‫כדי להגיע להסדר פשרה איתך.‬
‫אני לא מתכוונת להסכים לפשרה.‬ ‫לא אעשה את זה.‬
‫בבקשה תשקלי מחדש.‬
‫הכביש היה רטוב,‬ ‫וזה היה מאוד פתאומי גם בשבילה...‬
‫גברתי!‬
‫אלוהים, את בטח שבורת לב.‬
‫אני יודעת שאין לי זכות להיות כאן...‬
‫אבל תביני,‬
‫יש לי בת ונכדה.‬
‫אז בבקשה תחשבי על זה.‬
‫אולי שתינו נוכל להירגע ולדבר על כסף...‬
‫אני לא אתפשר, אז אל תיצרי איתי קשר.‬
‫כידוע לך, אני באבל עכשיו.‬
‫גברתי. גברתי?‬
‫מה נעשה? היא נראית עקשנית.‬
‫למה אתה שואל אותי את זה?‬
‫אתה רוצה שאלך לכלא? כן?‬
‫הכלבה הזאת היא משהו מיוחד.‬
‫היא צוחקת כשהיא באבל?‬
‫ולובשת שמלה פרחונית?‬
‫כסף הפשרה.‬
‫תכפיל אותו.‬
‫זוזי! את חוסמת את הדרך!‬
‫שלום, אני מון דונג-און. בטח שכחת ממני.‬
‫מי?‬
‫תרשי לי להציג את עצמי שוב.‬
‫אני יודעת שתכננת וביצעת‬ ‫את הרצח של לי סיוק-ג'ה.‬
‫יונג-ג'ון שלח אותך?‬
‫לא, באתי על דעת עצמי.‬
‫צעדתי הנה צעד אחר צעד החל משנת 2004.‬
‫"מון דונג-און"?‬
‫את יכולה לכתוב את שמך,‬ ‫ולכתוב את הסיבה מחדש בשבילנו.‬
‫- הסכם פשרה -‬
‫רגע, את...‬
‫כן.‬
‫נראה שאת זוכרת אותי, אז אגש לעניין.‬
‫לא אכפת לי אם הרגת את לי סיוק-ג'ה או לא.‬
‫מה שמעניין אותי‬
‫זה איך פארק יאון-ג'ין הרגה את יון סו-הי,‬
‫ואיך שין יונג-ג'ון כיסה את זה.‬
‫מה?‬ ‫-תג השם של יאון-ג'ין אצלך, לא?‬
‫את שומרת אותו במקדש השמאנית.‬
‫את רק צריכה להגיש אותו כראיה.‬
‫אז מה תבחרי?‬
‫תסגירי את יאון-ג'ין כדי להציל את עצמך?‬
‫זה המספר שלי.‬
‫האם תהפכי לרוצחת,‬
‫או שתיתני לי את תג השם ותואשמי בהריגה?‬
‫אני בטוחה שזו החלטה קלה להפליא,‬
‫אבל תעמידי פנים שהיא קשה, ותחשבי על זה.‬
‫כאילו שאת באמת אוהבת את הבת שלך.‬
‫תתקשרי אליי כשתחליטי.‬
‫"בעקבות השבוע שעבר,‬ ‫פורסמה עוד אזהרת גל קור‬
‫"ברחבי המדינה השבוע..."‬
‫"הבוקר יהיה קר עם טמפרטורה‬
‫"בסביבות מינוס עשר מעלות."‬
‫מינוס עשר מעלות בחוץ‬ ‫אבל את עולה באש, יאון-ג'ין.‬
‫מה, הגירושין?‬
‫אין לך אינטרנט בבית?‬
‫רק עכשיו קראת את המאמר מאתמול?‬
‫זה לא מאמר. זה סרטון.‬
‫את יודעת, סרטון ההתעללות שפורסם.‬
‫את חירשת כמו אמא שלך?‬
‫תתפשטי, ותפסיקי לענות לי!‬
‫אני אהרוג את הכלבה הזאת.‬
‫תראו איך היא כועסת!‬
‫אוי, תעיפי את זה!‬
‫אבל למה?‬
‫היי, היא בורחת.‬
‫אמרתי לך. אני לא אפול לבד.‬
‫שיהיה לך יום נעים.‬
‫כלבה מזוינת.‬
‫- העלאת סרטון -‬
‫הפוסט שחשף את יאון-ג'ין,‬
‫לא נאמר בו שהיא הרגה מישהי בבית הספר?‬
‫אולי הכול נכון.‬
‫פארק יאון-ג'ין!‬
‫מה הבעיה שלך?‬ ‫למה את כל הזמן מעורבת בשמועות?‬
‫אלימות בבית הספר ורצח, במה מדובר?‬
‫זה נכון?‬
‫למה החיים שלי‬
‫כל כך קשים?‬
‫אדוני!‬
‫- מכתב התפטרות -‬
‫נכון שהייתי בריונית,‬
‫אבל לא הרגתי אף אחד.‬
‫את עומדת על חורבות עכשיו‬
‫בלי הקירות היפהפים שלך, יאון-ג'ין.‬
‫זה יהיה מדכא. זה יהיה חשוך.‬
‫ברוכה הבאה, יאון-ג'ין.‬
‫קחי את אלה, ואל תיתני לה להיות באינטרנט.‬
‫כן, גברתי.‬
‫גורה!‬
‫את מבינה, אמא ואבא רבו קצת.‬
‫ויש לי דברים אחרים לטפל בהם...‬
‫ראיתי הכול.‬
‫הצקת לחברה שלך?‬
‫עשית לה כוויות?‬
‫סונג-אה אמרה שהיא מפחדת ממני.‬
‫היא שאלה אם אני אציק לה, כמוך.‬
‫לא, יה-סול.‬
‫אני יכולה להיפגש עם אמא של סונג-אה, ו...‬
‫אמא, צאי החוצה.‬
‫אני לא רוצה להיות חזאית כשאגדל.‬
‫אני כבר לא גאה בך.‬
‫אני מודה שהתעללתי במישהי כשהייתי צעירה.‬
‫אבל...‬
‫מעולם לא רצחתי אף אחד.‬
‫למעשה, אני הקורבן.‬
‫בשנים האחרונות,‬ ‫אני סובלת מהתעללות מצד המשפחה שלה.‬
‫נאלצתי לשאת את כל זה‬
‫רק בגלל שהבת שלהם מתה.‬
‫אבל הרגע הגשתי תביעה‬
‫בנוגע לטענות החד-צדדיות‬
‫שנעשו על ידי בני משפחתה‬
‫ולהערות הזדוניות.‬
‫בשלב מסוים,‬
‫היינו חברות...‬
‫אז לא רציתי לחשוף את זה,‬
‫אבל חברתי לכיתה‬
‫הייתה בהיריון באותו זמן.‬
‫בהיריון?‬
‫זה נכון?‬
‫יש לך הוכחה?‬
‫זה בדו"ח החקירה, אז תוכלו לבדוק בעצמכם.‬
‫חברה שלי, שהייתה בהיריון,‬
‫בחרה להתאבד.‬
‫אבל לא אמרתי כלום כי רציתי...‬
‫לשמור על הכבוד שלה.‬
‫אני מצטערת שעליי לחשוף את האמת ככה.‬
‫זה הכול.‬
‫אני צריכה להגיע ללוויה של חבר נוסף היום.‬
‫תעקוב אחריה. אני אבדוק את דו"ח החקירה.‬ ‫-אם זה נכון, אני מרחמת עליה.‬
‫בטוח? טוב, ביי.‬
‫יאון-ג'ין קיימה אספת עיתונאים.‬ ‫היא בדרך ללוויה של מיונג-או.‬
‫תברר איפה זה.‬
‫לא שמעת מהמז"פ?‬
‫הם צריכים יומיים. אני אזרז אותם.‬
‫מה נסגר עם מצב הרוח? רבתן?‬
‫איך מישהי כמוני יכולה לריב איתה?‬
‫אני רק צעצוע זול.‬
‫את והלשון הקצרה שלך.‬
‫אני לא מבינה חצי ממה שאת אומרת.‬
‫תגידי "פינגווין".‬
‫פרסת את סרטון ההתעללות‬ ‫של יאון-ג'ין בסו-הי,‬
‫אבל היא הפריכה את זה מיד באספת עיתונאים.‬
‫את בטח מרגישה זוועה.‬
‫אבל...‬
‫את תתגעגעי לתחושה הזו, סה-רה.‬
‫על מה לעזאזל את מדברת?‬
‫- בן זונה שלח סרטון -‬
‫קיבלתי הודעה מרוח רפאים.‬
‫זה מיונג-או.‬
‫על מה לעזאזל אתה מדבר?‬
‫מה זה?‬
‫העונה השנייה של החרא שלך?‬
‫אלוהים!‬
‫סה-רה, זו לא את?‬
‫זאת לא אני.‬
‫מה זה? מי שלח את זה?‬
‫אין מצב שבחור מת עשה את זה. מי זה?‬
‫זאת כן את!‬
‫אלה העיניים שלך בוודאות.‬
‫עיני סטלנית.‬
‫זו עוד מילה קשה לביטוי.‬
‫אמרתי שזאת לא אני. למה את כל כך מתרגשת?‬
‫תכבי את זה, כלבה מזדיינת!‬
‫זה קורע מצחוק!‬
‫צחקת כשדפקו אותי.‬
‫ועכשיו את רצינית כי זה קשור אלייך?‬
‫היי.‬
‫זו כן את.‬
‫מי הבחור?‬
‫היי.‬
‫היי, סה-רה.‬
‫מה לעזאזל אמרת?‬
‫נכון.‬
‫אני מניח שאת לא זוכרת את המצב הכלבתי שלך.‬
‫זחלת על ארבע באותו יום.‬
‫אמרתי, תסתכלי עליי.‬ ‫-זה מיונג-או!‬
‫שכבת איתו?‬
‫וואו, השמוק הזה.‬ ‫-תפסיק לצלם!‬
‫אז הוא לקח ממך יותר מאת הסמים שלך.‬
‫זאת לא אני!‬ ‫-תסתכלי הנה, לעזאזל.‬
‫מי זה היה?‬
‫מי שלח את זה?‬
‫בשביל מה זה היה? את זאת שהזדיינה איתו!‬
‫לעזאזל!‬
‫סה-רה.‬
‫אנחנו צריכות לדבר.‬
‫זו היית את?‬
‫על מה את מדברת?‬
‫צאי החוצה רגע.‬
‫אנחנו צריכות לדבר על הסרטון שפרסמת, נכון?‬
‫זו היית את.‬
‫את הכלבה.‬
‫למה? את שוב רוצה לקבור את הסרטון שלך‬ ‫עם אחד משלי?‬
‫היי! השתגעת?‬
‫את מסטולה?‬
‫תעזבי! תעזבי אותי!‬
‫כאלה צדקניות.‬
‫אחת מכן מפרסמת סרטון של חברה,‬
‫והשנייה מספרת לאנשים‬ ‫שילדה מתה הייתה בהיריון.‬
‫יש לכן כל כך הרבה קלאסה.‬
‫מה היא סיפרה?‬
‫אז זו את.‬
‫לאן את הולכת, כלבה מזדיינת?‬
‫לכנסייה שלך, כלבה משוגעת.‬
‫אני אנגן את הסרטון בלובי הכנסייה,‬ ‫אז תתכונני.‬
‫נראה שהסרטונים שלך יתנקמו בך.‬
‫היית צריכה לקחת את הכסף על הבגדים.‬
‫לא ייאמן...‬
‫רק השטן ישמח בכאב של אחרים.‬
‫כלבה כמוך שנהנית מכאב של אחרים‬
‫צריכה להישפט.‬
‫משטרה! פנו דרך!‬
‫אל תוציאי את זה!‬
‫עזוב אותי! לעזאזל!‬
‫את מתה על הבגדים שלי.‬
‫את יכולה ללבוש אותם ללוויה שלך!‬
‫לעזאזל!‬
‫- הנפטר: סון מיונג-או (זכר/37) -‬
‫- ג'ו יאו-ג'ונג כירורגיה פלסטית -‬
‫קצת איחרת. עבר זמן מאז שנתתי לך את זה.‬
‫אתה לא כאן לאבחון, נכון?‬
‫לא נפגעת כל כך קשה אז.‬
‫אה, נכון.‬
‫חברה שלך בסדר? גברת צ'וי היי-ג'ונג?‬
‫ידעתי, ידעת הכול.‬
‫אתה עובד עם דונג-און.‬
‫היי-ג'ונג הלכה לבית חולים גדול בסיאול,‬ ‫אז אל תדאג.‬
‫מה בדיוק קורה ביניך לבין דונג-און?‬
‫שכבת איתה?‬
‫כדאי שתיזהר.‬
‫התרגלתי למכונית החדשה שלי,‬ ‫אז אולי באמת אהרוג אותך היום.‬
‫זה בגלל שאתה ממשפחה עשירה?‬
‫אתה ממש לא מנומס.‬
‫בכל מקרה,‬
‫אז אמא שלך בעלת בי"ח ג'ו.‬
‫שמעתי ששם סו-הי נמצאת.‬
‫היא שם כבר זמן מה.‬
‫אז?‬
‫תהיתי אם אוכל לראות אותה.‬
‫היא קפואה, נכון?‬
‫אז תעשו עליה נתיחה או משהו?‬
‫מה דעתך כרופא? אם תבצע נתיחה,‬
‫גם הדברים בבטן שלה יצאו?‬
‫אז יון סו-הי הייתה בהיריון.‬
‫אני לא מבין הרבה במז"פ.‬
‫ובן משפחה של גברת יון‬ ‫יצטרך ללוות אותך, לא אני.‬
‫אם אתה רוצה לעשות הליך או טיפול,‬
‫תזמין תור בדרך החוצה.‬
‫יש לי הרבה מטופלים היום‬ ‫כי אני נוסע מהעיר מחר.‬
‫וואו, כמעט שכנעת אותי לקבוע תור.‬
‫לא, תודה.‬
‫ד"ר ג'ו?‬
‫מר ג'און לא שילם לפני שיצא.‬
‫זה בסדר. הוא נתן לי משהו שהייתי צריך.‬
‫את יכולה ללכת.‬
‫- עלייה בלחץ תוך-עיני בעת נטילת טיפות‬ ‫עיניים סטרואידיות, פיקוח על גלאוקומה -‬
‫זה לא היה סון מיונג-או.‬
‫זה היה ג'און ג'ה-ג'ון.‬
‫האידיוט שמגיע לו למות.‬
‫לא ידעתי.‬ ‫אני לא מאמינה שפספסתי את זה.‬
‫כנראה שהוא לא רק שיחק כדורסל אחרי הכול.‬
‫אתה יודע מה השעה?‬
‫אמרת לי למהר. אמרת שזה דחוף...‬
‫גברתי.‬
‫היא חברה במועדון הגולף שלי.‬
‫היא אוהבת את הכופתאות‬ ‫שמוכרים בבית הקפה שלנו.‬
‫תכננתי להתקשר אלייך, גברתי.‬
‫ראית את הכתבה, נכון?‬
‫היה לי ריב קטן עם אבא של יה-סול.‬
‫בכל זאת,‬ ‫גירושין נראים כמו החלטה נמהרת, לא?‬
‫"אבא של יה-סול"?‬
‫למה היית חייבת לבחור בפאטר?‬
‫הוא הכי מכאיב.‬
‫אל תתערב, מר ג'און.‬
‫מי זה? מי המנוול?‬
‫מר ג'און אמר שיה-סול‬
‫היא לא הבת של דו-יונג.‬
‫השתגעת?‬
‫בחיי, שכחתי לספר לך על זה.‬
‫אני המנוול הזה.‬
‫יה-סול היא הבת שלי.‬
‫מה?‬
‫אבל‬
‫זה לא הגיוני שהבן שלך‬ ‫יגדל את הבת שלי, נכון?‬
‫אז אני רוצה לשאול.‬
‫את מוכנה בבקשה להתכחש לבת שלי?‬
‫היי, מניאק מטורף!‬
‫שני מנוולים.‬
‫שניכם עשיתם טעות איומה.‬
‫איך העזת להונות את הבן שלי?‬
‫יון סו-הי, אמרת?‬
‫כן, אני רוצה לשלם את חוב האחסון‬ ‫של גופה שהגיעה ב-2004.‬
‫אה, כן.‬
‫אני מניח שאפשר לומר שאיחרת קצת.‬
‫החוב שולם לפני זמן מה.‬
‫מי שילם?‬
‫מנכ"ל ג'אפיונג, הא דו-יונג.‬
‫תודה.‬
‫זה רגע מהסוג‬
‫שהמנהלת ג'ו ציפתה לו?‬
‫אתה יוצא לנסיעת עסקים?‬
‫רק רגע.‬
‫- אמא -‬
‫השכר והפיצויים שלך יופקדו.‬
‫תודה לך על הכול.‬
‫שלוש, ארבע, חמש...‬
‫אחת...‬
‫יה-סול.‬
‫יה-סול!‬
‫בחיי.‬
‫יה-סול!‬
‫שלום, נסיכה!‬
‫אבא!‬
‫אבא, אני מצטערת.‬
‫לא, נסיכה. אין לך על מה להצטער.‬
‫שום דבר ממה שקורה עכשיו‬
‫הוא באשמתך.‬
‫את מבינה?‬
‫אבא!‬
‫אני צריכה לבקש טובה.‬
‫תני את זה לסונג-הי בבקשה,‬
‫ותני את זה לאחות בית הספר.‬
‫שמתי להן פתק בפנים.‬
‫אז זו‬
‫המשימה האחרונה שלי.‬
‫כן.‬
‫תודה לך על הכול.‬
‫לכי תחיי בעולם שרצית לחיות בו.‬
‫שם לא תצטרכי להיות העוזרת שלי.‬
‫תוכלי להיות מי שאת. אדם עליז.‬
‫שוב הבאת ביצים?‬
‫אל תבכי.‬
‫אני רוצה לעזוב עם חיוך.‬
‫לפעמים אני תוהה‬
‫איך היית‬
‫כשהיית ילדה.‬
‫את כל כך יפה כשאת מחייכת.‬
‫באמת?‬
‫איך הייתי כשהייתי ילדה?‬
‫אני לא זוכרת.‬
‫בהצלחה...‬
‫בהצלחה, גברת מון.‬
‫תודה.‬
‫בואי לא נתראה שוב.‬
‫גיונג-רן.‬
‫היי.‬
‫שתית מים?‬ ‫-כן.‬
‫כל כך חם.‬
‫בואי נלך לשם אחרי הלימודים.‬
‫ונזמין גם צ'יפס.‬ ‫-בטח.‬
‫אני אוהבת נורבאנג.‬
‫- אסור לכבס -‬
‫את לא אמורה לכבס כאן.‬
‫משרה חלקית?‬
‫את עושה עבודה טובה.‬
‫היא בעלת משרד הנדל"ן.‬
‫הבן שלה מת לא מזמן, אז היא קצת השתגעה.‬
‫תאונת נהיגה בשכרות.‬
‫תעזבי אותה.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫היא אמרה שהצלת את חייה.‬
‫בואו נעקוב אחר התקדמות הצלקת על הצוואר.‬ ‫בנוגע לקול שלה,‬
‫תעקבו גם אחרי זה.‬
‫התפקיד שלך הוא לעקוב?‬
‫אז היא תוכל לדבר או לא?‬
‫מיתרי הקול שלה נפגעו קשות,‬
‫אז היא לא יכולה לכווץ ולשחרר אותם.‬
‫כרגע, זה לא סביר.‬
‫אבל לפעמים קולות חוזרים.‬
‫כמה זה "לפעמים"?‬
‫ובכן, ניסים קורים.‬
‫גברת צ'וי, אל תנסי לדבר.‬
‫וואו.‬
‫הוא אמר שזה יהיה נס.‬
‫בכל אופן, אני אארוז‬ ‫ואשלח לך את הדברים שלך.‬
‫אני אף פעם לא צריך לדאוג לך‬ ‫כי את כל כך אמיצה.‬
‫תודיעי לי אם תצטרכי משהו.‬
‫סליחה. שכחתי שאת לא יכולה לדבר.‬
‫אתה לא יכול לעשות לי את זה!‬
‫היי, הרופא אמר שלא כדאי שתדברי.‬
‫אמרת שאני לא יכול לעשות לך את זה?‬
‫למה?‬
‫אה.‬
‫ההקלטה?‬
‫מחקתי הכול.‬
‫אמרת לי שהסיסמה היא 696969.‬
‫בן זונה שכמוך!‬
‫אני יודע, אני בן זונה.‬
‫בחייך. באמת לא כדאי שתדברי.‬
‫היי, כדאי שתעשני מנטול.‬
‫זה מנקה את הגרון.‬
‫אני אהרוג אותך!‬
‫לי תעמוד למשפט‬ ‫על נזקים חמורים וניסיון לרצח.‬
‫גם הכומר לי גיל-סונג, אביה,‬ ‫נעצר בגין העלמת מס.‬
‫הנדבות והקרנות‬ ‫שבהן מעל במשך למעלה מ-20 שנה‬
‫מוערכות בעשרות מיליארדי וון.‬
‫ראיתי את החדשות.‬
‫נראה שכמעט סיימנו.‬
‫ברכותיי על ההרס שגרמת.‬
‫אולי התחלתי את זה, אבל הם גרמו להרס בעצמם.‬
‫ואתה אפשרת את זה.‬
‫אתה זה ששכלל את זה.‬
‫תסתובבי. אל תסתכלי.‬
‫את צריכה להסתכל רק על דברים יפים.‬ ‫זה לא יפה.‬
‫לא, אני חייבת להסתכל.‬
‫התליין שלי מבצע ריקוד חרבות בשבילי.‬
‫קדימה!‬
‫אדוני.‬
‫תוצאות הדנ"א מהציפורניים של סון הגיעו.‬
‫אבל זה מוזר.‬
‫מה מוזר?‬
‫זוכר את המצית מזירת מותה‬ ‫של יון סו-הי לפני 18 שנה?‬
‫הדנ"א מהמצית תואם את הדנ"א‬ ‫שמתחת לציפורניים של סון.‬
‫מה קורה פה?‬
‫תביא דגימות דנ"א מכל מי שהיה מעורב‬ ‫בתקרית של יון סו-הי.‬
‫בסדר.‬
‫אני רוצה להודות לך במיוחד.‬
‫אני אאחר קצת היום. אני יוצא מהעיר.‬
‫לאן?‬
‫לדוקטור ג'ו יאו-ג'ונג.‬
‫זה די רחוק.‬
‫נתראה הערב.‬
‫שלום, ד"ר ג'ו. זה קאנג יאנג-צ'און.‬
‫אני לא יכול אפילו לדמיין‬ ‫את הצער של אובדן בן משפחה.‬
‫אבל הרשה לי לכתוב כמה מילות התנצלות.‬
‫הפגישה שלנו הייתה קצרת מועד,‬
‫אבל אני זוכר את אביך כאדם טוב מאוד.‬
‫הוא עשה כמיטב יכולתו לטפל בי,‬ ‫למרות שאני רוצח.‬
‫יש לך אורח, 3724.‬
‫אנו נפגשים שוב.‬
‫אני רוצה לשמוע את תשובתך‬ ‫שלא קיבלתי אז.‬
‫אמרת שתראה לי את הגיהינום‬ ‫שאתה חי בו אם ניפגש שוב.‬
‫לא נתת סיבה‬
‫אפילו במשפט.‬
‫תענה לי.‬
‫זה הגיהינום שאתה חי בו?‬
‫אבל זה רחוק מלהסתיים.‬
‫למה...‬
‫רצחת את אבא שלי?‬
‫כולם סירבו לנתח אותי.‬
‫סבלתי כל כך מזרוע שבורה, חשבתי שאמות.‬
‫דם נשפך ממני, אבל הם לא הסכימו לגעת בי‬
‫כי הייתי רוצח.‬
‫ואז אבא שלך נכנס.‬
‫זוזו הצידה, בבקשה. כולם, לזוז.‬
‫אני אעשה זאת.‬
‫תכניסו עירוי. בואו נעשה סי-טי.‬
‫שחררו את האזיקים בבקשה.‬ ‫לא אוכל לטפל בו כך.‬
‫אדוני.‬
‫בבקשה, לא. שלח אותו לבי"ח אחר.‬
‫מה יקרה שם? ועם הרופאים שלהם?‬
‫תפקיד בית המשפט להעניש אותו‬ ‫ושלנו הוא להציל ולשלוח אותו לשם.‬
‫מישהו יכול להתקשר לייאו-ג'ונג?‬
‫יש לנו תוכניות לארוחת ערב,‬ ‫הוא בטח בדרך.‬
‫תגידו לו לחזור הביתה ולאכול נודלס מקופסה.‬
‫הוא כל כך אוהב את זה.‬
‫כלומר, אני גססתי, והוא מדבר על נודלס?‬
‫מנקודת המבט שלי, זה לא ממש מעליב?‬
‫בכל אופן, הניתוח התחיל,‬ ‫והתעוררתי מהרדמה באמצע.‬
‫אחת הזרועות שלי הייתה משוחררת,‬ ‫והאיזמל היה קרוב אליי.‬
‫אתה יודע את מי רציתי לראות באותו הרגע?‬
‫כן.‬
‫את הבן של המנהל שאוהב נודלס.‬
‫לכן עשיתי את זה.‬
‫היית מגיע אם אבא שלך היה מת, אז חתכתי.‬
‫השתמשתי באזמל כדי לגרום לך לרוץ אליי.‬
‫אני רוצה לכבד את משאלותיו של אבי המנוח‬
‫ולספק את שירותיי.‬
‫הוא תמיד אמר שאם אבחר‬ ‫במקצוע הרפואה כמשימה שלי,‬
‫עליי לחשוב על מתן השירות כייעוד שלי.‬
‫טיפוח חוק וסדר, ושיקום למען תקווה ועתיד.‬
‫אני חושב שגוף בריא יאפשר זאת.‬
‫אני מעריך את רצונך, ד"ר ג'ו.‬
‫אבל אני לא יכול להעסיק בן משפחה של קורבן.‬
‫אז בסופו של דבר,‬ ‫אתה זה שהרג את אביך, לא אני.‬
‫יבוא.‬
‫אמא.‬
‫מה?‬
‫שלום, זרה. ירדת במשקל, אמא.‬
‫אני אוכלת ירקות כדי להיכנס לביקיני,‬ ‫אבל נדפקתי.‬
‫אפודי פריחה אופנתיים עכשיו.‬
‫פספסת הזדמנות לקבל אבא חורג אירופאי.‬
‫איפה באירופה? אבא חורג איטלקי?‬
‫בכית?‬
‫למה שאבכה? אין לי על מה לבכות.‬
‫אני רעב. תזמיני אותי לארוחה.‬
‫אני אביא רשימה של המקומות הכי טובים‬ ‫מג'ונג-הון, חכי פה.‬
‫תסתפר!‬
‫בחייך, אתה צריך להשתמש‬ ‫בפרצוף היפה שנתתי לך.‬
‫אני מתכנן להאריך ולעשות צמות.‬
‫מר הא בחופשה שנתית עכשיו.‬
‫אני יודעת.‬
‫את ואני דיברנו בטלפון.‬
‫אז אני יודעת.‬
‫אני יודעת, אבל...‬
‫זה המקום היחיד שיכולתי לבוא אליו.‬
‫את לא יודעת, נכון? תג השם שאיבדת.‬
‫אני זו ששלחה אותו למשטרה.‬
‫בזמנו לא זכיתי לנצל את תג השם הזה.‬
‫אז אעשה את זה היום.‬
‫- פארק יאון-ג'ין -‬
‫המפכ"ל שין חטף את זה מתחנת המשטרה,‬
‫והוא היה בחזקתי. סיימנו כאן?‬
‫לא, זו רק ההתחלה.‬
‫אמא.‬ ‫-את...‬
‫למה את...‬
‫התקשרת אליה?‬
‫גם ליאון-ג'ין מגיע לדעת.‬
‫אמא שלך בחרה להסגיר אותך ולהציל את עצמה.‬
‫אמרת בעצמך‬
‫שהמשפחה היא התוקפת הכי גרועה.‬
‫כלבה!‬
‫אני אתן לך אותו.‬
‫היכן שהוא שייך.‬
‫אבל ידעת?‬
‫תג השם הזה לא יכול לשמש ראיה בכל מקרה.‬
‫הוא לא נמצא בזירת הרצח.‬ ‫הוא נמצא הרבה יותר מאוחר.‬
‫מעולם לא נזקקתי לעדות של אמא שלך.‬
‫רק רציתי לדעת‬
‫עד כמה ינטשו אותך.‬
‫קיבלנו את התשובה.‬
‫שתינו.‬
‫אמא.‬
‫מה עשית?‬
‫איך יכולת?‬
‫איך יכולת לעשות את זה לבת שלך?‬
‫ציפית שאני אפול ביחד איתך?‬
‫אחרי שנתת לכלבה לעשות את כל הבלגן הזה?‬
‫קדימה.‬
‫את יכולה לנסות להתיידד עם הבת שלך.‬
‫כי אני לא יכולתי.‬
‫אמא.‬
‫אמא!‬
‫אני מכירה אמהות שבחרו מרצון לחיות בגיהינום‬
‫כדי להציל את ילדיהן, יאון-ג'ין.‬
‫הכלבות המטורפות האלה.‬
‫איך הן מעזות לעשות כזאת סצנה בהלוויה?‬
‫לעזאזל!‬
‫- דמיאן -‬
‫- רמיאן -‬
‫אז,‬
‫אל תחשבי שהכול נגמר.‬
‫ואל תניחי שנענשת מספיק.‬
‫אחרי הכול, מיונג-או הוא היחיד שקיבל לוויה.‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫סונג-הי -‬
‫היי, סונג-הי.‬
‫דונג-און, אני בסאנגהן-דונג.‬ ‫גברת קים התמוטטה.‬
‫נראה לי שהיא התמוטטה.‬
‫אלוהים.‬
‫קרובים של קים גיל-ניו?‬
‫כן.‬
‫איך אתן קשורות?‬
‫אני מכרה. אין לה משפחה.‬
‫- איש קשר: ג'ו יאו-ג'ונג -‬
‫רק רגע, בבקשה.‬
‫תראה.‬
‫בהערה כתוב שג'ו יאו-ג'ונג‬ ‫הוא איש הקשר שלה.‬
‫הוא בטח אוכל עם המנהלת עכשיו.‬
‫היי, זה אני. מה הסיפור עם ההערה בגיליון?‬
‫מתי הגעת לכאן?‬
‫איש הקשר של אמא של סו-הי‬
‫הוא אתה.‬
‫אני שאלתי על ההערה בגיליון.‬
‫זה נעשה לפני שנפגשנו שוב על הרכבת.‬
‫האם ידעת כל הזמן הזה...‬
‫שאני...‬
‫ניגשתי אליך בכוונה?‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬