‫- תהילת הנקמה -‬
‫האם ידעת כל הזמן הזה...‬
‫שאני...‬
‫ניגשתי אלייך בכוונה?‬
‫כן.‬
‫ממתי?‬
‫איך גילית על הקשר בין סו-הי לביני?‬
‫כבר ידעתי שהגופה של יון סו-הי‬ ‫הייתה בחדר המתים.‬
‫ראיתי העתק של תעודת הסטודנט שלך‬ ‫לפני שנתתי לך את המרשם,‬
‫והייתן באותו גיל.‬
‫חשבתי שהייתן חברות.‬
‫כי עקבתי אחרייך כשעזבת את המיון ככה.‬
‫- 2011 -‬
‫אני מתמחה כאן. כן.‬
‫- חדר מתים -‬
‫- בית חולים כללי סיאול ג'ו -‬
‫סליחה.‬
‫מההתחלה, ידעתי למה רצית להשתמש בי.‬
‫הבן של מנהלת בית החולים.‬
‫כשגיליתי הכול, ידעתי שאני האדם הנכון.‬
‫להיות המוציא להורג בשבילך.‬
‫אז‬
‫אמרתי לעצמי שאוכל להועיל,‬
‫ושאבוא בריצה מתי שתרצי להשתמש בי.‬
‫איפה שזה לא יהיה,‬
‫רציתי להגיע לשם לפני תחושת האשמה שלך.‬
‫אבל עזבת.‬
‫תודה שהיית המורה שלי כל הזמן הזה.‬
‫אני מקווה שתהיה רופא נהדר.‬
‫זה השיעור האחרון שלנו?‬
‫למה?‬
‫בזמנו,‬
‫למה עזבת אותי?‬
‫החלטת להשתמש בי.‬
‫אז היית צריכה להשתמש בי.‬
‫אבל לא הצלחתי להבין‬ ‫למה ויתרת על השימוש בי.‬
‫הייתי סקרן.‬
‫שמעתי מאמא של סו-הי על מה שקרה לאבא שלך.‬
‫היא אמרה לי שהמושיע שלה נפטר.‬
‫אז פחדתי שהגופה של סו-הי תועבר מהמקפיא.‬
‫אז‬
‫גיליתי שהמתמחה שראיתי במיון‬ ‫היה בנו של המנהל.‬
‫חשבתי שמצאתי קצה חוט להיאחז בו.‬
‫אז ניגשתי אליך.‬
‫והבנתי משהו.‬
‫"איך יכולתי לחשוב לעשות דבר כזה‬ ‫רק כי אני קורבן?"‬
‫"גם האיש הזה הוא קורבן."‬
‫זו הקלה.‬
‫חשבתי שעזבת אותי‬ ‫כי לא הייתי הטיפוס שלך.‬
‫עכשיו...‬
‫אין לך סיבה לא להשתמש בי.‬
‫אם תסרבי לי...‬
‫זה יהיה בשביל אהבה.‬
‫לא נקמה.‬
‫אז...‬
‫תעזור לי.‬
‫עד הסוף.‬
‫אני לשירותך‬
‫עד הסוף.‬
‫- תהילת הנקמה -‬
‫השפתיים שלך שצחקו על חוסר מזל של אחרים.‬
‫הן סוף סוף השתתקו‬ ‫אחרי שחוסר המזל נפל עלייך.‬
‫- חתיכת כלבה! -‬
‫הצלקת תגרד, תעקצץ ותשרוף בו-זמנית.‬
‫זה מה שקרה לי.‬
‫את יודעת למה אני מדברת על נקמה?‬
‫ב-18 השנים האחרונות, כולכם שכחתם ממני.‬
‫בגלל זה. כדי שתזכרו.‬
‫עכשיו גם לך יש מישהי‬ ‫שאת רוצה שתזכור אותך, נכון?‬
‫יאון-ג'ין כמעט גמורה. ובאשר לסה-רה,‬
‫טיפלתי בה בקלות, הודות לך.‬ ‫אז לוח הזמנים שלי פנוי.‬
‫אם את רוצה לנקום, תגידי לי. אני אעזור לך.‬
‫את רוצה לחזור לג'ה-ג'ון?‬
‫- היית בפנים? -‬
‫- באתי לקחת את הדברים שלי -‬
‫כן, הייתי בפנים.‬
‫קחי מה שאת צריכה.‬
‫ג'ה-ג'ון סובל מגלאוקומה,‬
‫הוא משתמש בטיפות עיניים פעם ביום‬ ‫להפחתת לחץ תוך-עיני.‬
‫אבל לעתים קרובות שומעים על תאונות‬
‫כשנוזל ניקוי שמשות‬ ‫או נוזל חיטוי שנכנס לעיניים.‬
‫מה שחשוב זה שג'ה-ג'ון לא יוכל לראות‬
‫דוגמניות אדמוניות, נערות תערוכות רכב,‬ ‫או את יאון-ג'ין שוב‬
‫בעיניו.‬
‫מה דעתך?‬
‫את רוצה?‬
‫- להפחתת לחץ תוך-עיני -‬
‫צריכה עוד זמן?‬
‫אני צריך להתקלח לפני שאצא.‬
‫סליחה. אני כל הזמן שוכח.‬
‫את לא יכולה לענות, נכון?‬
‫תמחאי כף במקום.‬
‫עשר דקות.‬
‫עשרים דקות.‬
‫וואו, את כבר טובה בשפת הסימנים.‬
‫אני מבין הכול.‬
‫אז עשר דקות.‬
‫לעזאזל.‬
‫משוגעים!‬
‫מה קורה?‬
‫שמעתי שהמלון נמכר.‬
‫מגיעים לנו פיצויי פיטורים, אדוני.‬
‫אחרי כל הבלגן שניקינו.‬
‫כמה זה?‬
‫כמה?‬
‫"פיצויי פיטורים"?‬
‫למה שלא תבקש שאשלם גם על הביטוח שלכם?‬
‫מה עוד? אתה צריך חופשת לידה?‬
‫לעזאזל!‬
‫בן זונה.‬
‫תסתכל החוצה, אדוני.‬
‫יורד גשם.‬
‫הראיות ילכו לאיבוד,‬
‫ויהיה קל יותר לחפור בור.‬
‫- פארק יאון-ג'ין -‬
‫"אל תמהר או תזדרז‬
‫"תיראה קריר כשתבוא אליי‬
‫"הלב שלי בוער מאהבה"‬
‫- סרטון -‬
‫"הריקוד האין-סופי..."‬
‫היי!‬
‫מחלקת הזיהוי הפלילי הסיקה שכלי הרצח‬
‫היה אובייקט עגול עם שטח פנים גדול.‬
‫אני חושב שזה זה.‬
‫אבל זה לא הגיוני.‬
‫הראיות פשוט ישבו כאן.‬
‫כל מצלמות האבטחה ריקות.‬ ‫מסתבר שהבעלים לקח את המחשב.‬
‫גם זה לא הגיוני!‬
‫אבל איך ידעת על המקום הזה?‬
‫דיווח אנונימי.‬
‫יה-סול, דוד ג'ה-ג'ון הגיע!‬
‫יה-סול, זה דוד...‬
‫זה אבא. אבא כאן.‬
‫לא ידעת את זה, נכון?‬
‫אני האבא האמיתי שלך. אני אסביר לך הכול.‬
‫אפילו קניתי...‬
‫מניות סמסונג אלקטרוניקה וקקאו!‬
‫סליחה.‬
‫יה-סול לא פה. זאת סה-מי.‬
‫שמעתי שיה-סול עברה ללמוד בבית ספר בחו"ל.‬
‫בחו"ל?‬
‫הא דו-יונג, הבן זונה הזה.‬
‫למה אמרת לי את זה עכשיו?‬
‫- הא דו-יונג -‬
‫המספר שחייגת...‬
‫לעזאזל!‬
‫איפה יה-סול?‬
‫איפה הבת שלי? איפה אתה מחביא אותה?‬
‫תמיד הייתי סקרנית, ג'ה-ג'ון.‬
‫של מי יהיו הפנים האחרונות שתראה.‬
‫אני מניחה שעכשיו אנחנו יודעים‬ ‫שהם לא יהיו של הבת שלך.‬
‫איפה את?‬
‫איפה את עכשיו? כלבה מזדיינת!‬
‫לעזאזל.‬
‫איפה בניין ב' הזה?‬
‫מה לעזאזל קרה לעיניים שלי?‬
‫לעזאזל...‬
‫העיניים שלי.‬
‫את מזהה אותה, נכון?‬
‫זאת אמא של יאון-ג'ין.‬ ‫-כן.‬
‫גב' הונג יונג-אה.‬
‫היא פגעה במישהו בזמן הנהיגה לאחרונה.‬
‫התיק נסגר כתאונת דרכים רגילה,‬
‫אבל הסתכלנו על תיעוד השיחות שלה וגילינו‬
‫שהיא נסחטה על ידי הקורבן.‬
‫"אני יודע שהבת שלך הרגה מישהו."‬
‫למה אתה מספר לי את זה?‬
‫חשבתי שתדעי על זה.‬
‫אני חושב שאת זו‬ ‫שנתנה את המידע הזה ללי סיוק-ג'ה.‬
‫אבל לא מצאתי שום קשר בינך לבין לי.‬
‫אז חיפשתי את היסטוריית השיחות של אשתו.‬
‫קאנג היון-נאם.‬
‫את מכירה אותה, נכון?‬
‫העניין הוא, אדוני הבלש,‬
‫נניח שיש לי פה גדול, ואמרתי משהו‬
‫לקורבן או לאשתו.‬
‫זה לא חוקי?‬
‫אחרי הכול, היא הייתה זו שנהגה.‬
‫לא, זה לא לא-חוקי.‬
‫אז מה יקרה‬
‫לגברת הונג עכשיו?‬
‫אני צריך ללכת לתחנת המשטרה‬ ‫שבה הבת שלך נמצאת.‬
‫חתיכת אידיוט!‬
‫אני בבלגן הזה‬ ‫כי לא עשית את העבודה שלך!‬
‫זה היה כל כך קשה לגרום לה להתפשר?‬
‫אלוהים!‬
‫את לא בבית? סליחה, גברתי!‬
‫את באמת לא שם?‬
‫היי! את שם או לא? היי! צאי החוצה!‬
‫גברת הונג.‬
‫היא נעצרה עכשיו.‬
‫על רצח.‬
‫ככה המשחק נגמר?‬
‫את ארגנת הכול, נכון?‬
‫אפילו את הדיווח האנונימי.‬
‫תודה‬
‫שהקשבת לי כל הזמן הזה.‬
‫זה היה הדבר הנכון לעשות.‬ ‫רק שאיחרתי ב-18 שנה.‬
‫החקירה הזו הסתיימה.‬
‫אז להתראות.‬
‫אה.‬
‫נעשיתי כל כך עסוק,‬
‫אז לא יהיה לי זמן לטפל בדברים אחרים.‬
‫- הסכם הסדרת גירושין -‬
‫כדאי שתשיגי עורכי דין טובים.‬
‫אפשר לחסוך כסף על כל דבר אחר בחיים,‬
‫אבל לא על עורכי דין.‬
‫אתה כל כך אכזרי.‬
‫איך יכולת לבוא באופן אישי‬ ‫עם מסמכי הגירושים?‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫לא אעקוב אחריך, אל תדאג.‬
‫בריטניה.‬
‫יה-סול אוהבת כדורגל.‬
‫אם אכתוב...‬
‫תיתן את המכתבים שלי ליה-סול?‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫מסמכי הרישום בפנים עם השם שלך.‬
‫גברת מון ביקשה ממני לתת לך אותו.‬
‫היא אסירת תודה.‬
‫היא רוצה שתשתמשי בו,‬ ‫מקווה שהוא יביא אותך למקומות יפים.‬
‫לאן דונג-און הלכה?‬
‫היא אמרה שהיא משאירה את זה‬ ‫לאדם שיעשה בו שימוש הכי טוב.‬
‫בין אם תתרמי את זה או תשתמשי בזה‬ ‫כדי לפתוח מרכז ייעוץ,‬
‫היא תתמוך בהחלטה שלך.‬
‫ושגם תפנקי את עצמך עם אוכל.‬
‫גברת מון ביקשה ממני‬
‫לומר לך שהיא אסירת תודה.‬
‫דונג-און עזבה?‬
‫לאן היא הלכה?‬
‫הלו?‬
‫אתה רוצה לבוא לראות איתי את האוקיינוס?‬
‫זה משפט פתיחה כל-כך שכיח.‬
‫את יכולה לנגן מוזיקה אם את רוצה.‬ ‫או שתישני אם את עייפה.‬
‫אה, ותסתכלי על הפנים שלי מדי פעם.‬
‫אני נראה הכי טוב‬ ‫מנקודת המבט של מושב הנוסע הקדמי.‬
‫אין לי שירים בטלפון.‬
‫אתה יכול לשיר במקום.‬
‫וואו, סוף סוף.‬
‫את תופתעי, ברצינות.‬
‫חמש, שש, שבע, שמונה.‬
‫"את שקטה כמו אור הירח‬
‫"מי את?‬
‫"את בוהקת כמו אור השמש‬
‫"מי את?‬
‫"האהבה של מי הובילה אותך לעמוד‬
‫"היכן שאת עכשיו?"‬
‫ציפור שרה ככה?‬
‫כרגע, אני בז, לא ציפור.‬ ‫את יודעת, כמו הלהקה?‬
‫"העיניים הבוהקות שלך‬ ‫מאירות כקרן אור‬
‫"על ליבי הבודד‬
‫"השפתיים הקטנות שלך מספקות נחמה‬
‫"ללבי הבודד"‬
‫אתה מכיר עוד שירים?‬
‫תפסיק, בבקשה תפסיק.‬
‫עוד שירים?‬ ‫-תנסי לשיר את זה.‬
‫אין סיכוי.‬ ‫-רק תנסי.‬
‫לא.‬ ‫-בבקשה, פעם אחת!‬
‫קניתי את הבירות. את צריכה עוד משהו?‬
‫הגענו ליעד הסופי.‬
‫זה הסוף.‬
‫להתראות.‬
‫מה לקח לך כל כך הרבה זמן?‬
‫התגעגעתי אלייך כל כך.‬
‫כנ"ל.‬
‫ממש רציתי לראות אותך ככה.‬
‫לגמרי לבד,‬
‫בלי אף אחד, בלי אהבה כלל.‬
‫את חושבת‬
‫שאהיה פה הרבה זמן?‬
‫כן, אני חושבת שכן.‬
‫אפילו אם תשתחררי, תהיי כל כך זקנה.‬
‫כלבה!‬
‫אסירה 2695! תהיי בשקט.‬
‫אני מקווה שבסופו של דבר,‬
‫בין אם אהיה מתה או חיה,‬
‫שאני אמלא את העולם שלך.‬
‫אני רוצה שתהיי ממורמרת בכל רגע נתון,‬
‫כל כך שתרגישי את זה‬
‫בעצמות שלך.‬
‫אני ממורמרת.‬
‫יכולתי לחמוק מעונש.‬
‫ברור שאני ממורמרת.‬
‫אבל את יודעת מה?‬
‫אני זו שצריכה להגיד את זה.‬
‫למה שתעשי את זה?‬
‫למה שאהיה ממורמרת?‬
‫קים גיונג-רן...‬
‫את שם, לא?‬
‫את שם, נכון?‬
‫היי, גיונג-רן...‬
‫לעזאזל, בבקשה. בבקשה תעזרי לי.‬
‫את יכולה להביא לי את הטלפון שלי?‬
‫תעזרי לי, כלבה מזוינת!‬
‫תעזוב!‬
‫תעזוב אותי.‬
‫תפסיק.‬
‫תעזוב אותי!‬
‫אל תשחקי אותה ביישנית.‬
‫זה לא מוצא חן בעיניך?‬ ‫אני יודע שאת אוהבת את זה.‬
‫תהיי כנה!‬ ‫-תעזוב אותי!‬
‫תעזוב!‬
‫עזוב, בן זונה!‬
‫זאת אני, קים גיונג-רן.‬
‫בבקשה תעזרי לי, דונג-און.‬
‫אמרת לי‬
‫שיאון-ג'ין צריכה להיות הרוצחת.‬
‫אני...‬
‫כל כך מפחדת.‬
‫תעזרי לי, דונג-און.‬
‫מה לעשות...‬
‫עם זה?‬
‫זה צריך לחזור למקום שבו זה היה.‬
‫אל תדאגי. יאון ג'ין היא הרוצחת.‬ ‫זה לא ישנה את זה.‬
‫תודה‬
‫שעזרת לי.‬
‫ו...‬
‫על מה שעשיתי...‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫דונג-און.‬
‫אני לא עוזרת לך.‬
‫לא משנה איפה את או מה את עושה,‬
‫את צריכה לשאת עול שכזה.‬
‫חוץ מזה,‬
‫אני כבר לא עומדת במסדרון הזה יותר.‬
‫עלייך לעשות את אותו הדבר.‬
‫אל תעמדי באולם ההתעמלות ההוא יותר.‬
‫מה? מה העניין?‬
‫למה שאהיה ממורמרת?‬
‫אסירה 2695! הביקור שלך נגמר.‬
‫גם אני ממורמרת.‬
‫תראי אותך. אלוהים לא בצד שלי.‬
‫כלא? זהו זה?‬
‫אז אין לי ברירה‬
‫אלא לקוות שהכלא יהפוך לגיהינום שלך.‬
‫אני יכולה רק להתפלל‬
‫שתחיי חיים ארוכים בגיהינום הזה‬
‫ולעולם לא תביני למה.‬
‫מה העניין? מה אני לא יודעת?‬
‫היי, מון דונג-און!‬ ‫-בואי!‬
‫כלבה, אני אהרוג אותך, כלבה מזדיינת!‬
‫עזבו! כלבה מזדיינת!‬
‫עזבו!‬ ‫-בואי החוצה!‬
‫עזבו!‬
‫אני אהרוג אותך, כלבה מזדיינת!‬
‫תני לי לעשות את זה.‬
‫אני אהיה זאת‬
‫שתהרוג את עצמי.‬
‫אז מבחינתנו,‬
‫הגיע הזמן להיפרד.‬
‫יאון-ג'ין היקרה שרציתי להרוג,‬
‫להתראות.‬
‫זה המכתב האחרון שלי אלייך.‬
‫אני נפרדת גם מכל השאר.‬
‫אני מקווה שגם לך שרף‬
‫כמו שזה שרף לי.‬
‫אני מקווה שזה היה כואב.‬
‫הצילו!‬
‫תצילי אותי!‬
‫בבקשה תצילי את הבן שלי!‬
‫אני אמא של יאו-ג'ונג.‬
‫אם זה הסוף שברחת אליו,‬
‫אז את כבר אמורה לדעת.‬
‫מה אם‬
‫גם יאו-ג'ונג יפגוש את הסוף הזה?‬
‫נפגשתי עם אמא של סו-הי.‬
‫היא סיפרה לי עלייך.‬
‫היא סיפרה לי מאיפה באת,‬
‫ואיך הגעת הנה.‬
‫אבל זו לא הדרך לסיים את המצב שלך.‬
‫כשיאו-ג'ונג אמר שהוא רוצה לעזור לך לנקום,‬
‫נתתי לו את רשותי. אז...‬
‫בבקשה תני לי את רשותך‬
‫להציל את החיים שלך היום.‬
‫בין אם אצטרך לתפוס אותך או לקפוץ איתך,‬
‫אני מתכוונת להציל אותך לא משנה מה! אז...‬
‫בבקשה תוציאי את הבן שלי מהגיהינום שלו‬
‫כדי...‬
‫שהוא יבחר לחיות.‬
‫אני מתחננת.‬
‫האם קאנג יאנג-צ'און‬
‫הוא הגיהינום של יאו-ג'ונג?‬
‫האם 3724 הוא מספר האסיר שלו?‬
‫נכון.‬
‫הממזר הדוחה הזה!‬
‫אפילו עכשיו, מה שקרה‬ ‫חי בזיכרוני כאילו זה היה אתמול.‬
‫ריח הדם בנחיריי.‬
‫קולות החיתוך שהסכין השמיעה‬ ‫כשהיא ניקבה את צווארו.‬
‫הטמפרטורה של הדם שנזל על ידיי.‬
‫ואפילו מבטו המעומעם האחרון.‬
‫אבא!‬
‫תביאו את העגלה, מהר!‬ ‫-אבא!‬
‫אבא!‬
‫אבא?‬
‫אבא!‬
‫הוא אמר "אבא"!‬
‫תתעורר, אבא! תביא את אמא!‬
‫הנאשם הואשם בשלושה סעיפי רצח‬
‫בנוסף לחילול והיפטרות מגופות.‬
‫בהתבסס על הראיות שהוצגו בהליכי החקירה,‬
‫בית המשפט מצא את הנאשם אשם בכל הסעיפים.‬
‫בנוסף, הנאשם התנגד לעקרונות מוסריים,‬
‫כשהוא רצח קורבן שהעניק לו טיפול רפואי‬
‫מתוך רצון טוב.‬
‫לא רק שלמעשיו היו השלכות רציניות‬
‫אלא שגם אופן ביצוע הפשע היה אכזרי מאוד.‬
‫כתוצאה מכך,‬ ‫בית המשפט גוזר פסק דין על הנאשם.‬
‫פסק דין,‬
‫הנאשם נידון למוות.‬
‫הפריטים שייכנסו לסעיפים 1 עד 3 יוחרמו.‬
‫בן זונה שכמוך!‬
‫יאו-ג'ונג!‬
‫אתה קורא לעצמך בן אדם? אידיוט!‬
‫אתה מעז לצחוק?‬
‫תמיד הערצתי את המבט האחרון של אדם גוסס.‬
‫כלי הדם בעיניים מתפוצצים‬ ‫וצובעים לאט את הלבן של העיניים.‬
‫בדיוק כמו השקיעה.‬
‫אני אכתוב לך שוב.‬
‫שיהיה לך סוף שבוע רגוע, ד"ר ג'ו יאו-ג'ונג.‬
‫- שישה חודשים מאוחר יותר -‬
‫- קיץ 2023 -‬
‫אמא.‬
‫אמא!‬ ‫-אסירה!‬
‫אין דיבורים, תהיי בשקט!‬ ‫-אמא!‬
‫אמא!‬ ‫-אסירה 3886! בואי הנה!‬
‫אמא!‬
‫היי, יפיופה.‬ ‫איך יהיה מזג האוויר מחר?‬
‫אה?‬
‫מזג האוויר קריר כבר כמה ימים‬ ‫בגלל הממטרים התכופים.‬
‫אבל מחר, הטמפרטורה תעלה ברוב האיזור‬
‫קרוב ל-30 מעלות צלזיוס במהלך היום.‬
‫אני ממליצה שתלבשו בגדים קלים‬
‫ושתו מים.‬
‫למרות שהשמים יהיו בהירים‬ ‫והאוויר יהיה נקי מחר,‬
‫האוזון ומדד הקרינה האולטרה-סגולה‬ ‫יהיו גבוהים.‬
‫נסו לא לשהות בשמש‬ ‫בין השעות 14:00 ל-17:00...‬
‫כאשר רמת האוזון בשיאה.‬
‫אני פארק יאון-ג'ין.‬
‫למה מזג האוויר כל כך עצוב?‬
‫חשבתי שלא תחזיקי מעמד חודש, אבל טעיתי.‬
‫כבר שישה חודשים?‬
‫כן.‬
‫כבר קיץ.‬
‫בדקתי בנוגע לכלבה והממזר.‬
‫צדקת, גברת מון.‬
‫תודה שגרמת לי להרגיש טוב יותר.‬
‫אבל אני יודעת ששום דבר‬ ‫אינו ניתן בחינם בעולם הזה.‬
‫עכשיו תגידי לי למה את נדבקת אליי כמו דבק.‬
‫אני רוצה לבקש ממך טובה.‬
‫יש אסיר שמרצה מאסר עולם בכלא צ'ונגסונג.‬
‫בדרך כלל,‬ ‫אסירים ממוינים לשכבות אס-1 עד אס-5.‬
‫אסירי אס-4 הולכים לכלא צ'ונגסונג.‬
‫אני לא יודעת מי זה,‬ ‫אבל הוא בטח עבריין חסר תועלת.‬
‫כן.‬
‫שניים מתוך שלושת הקורבנות היו נשים.‬
‫אפשר להעביר אותו לכלא אחר?‬
‫אז אני אצטרך לעשות בלגן בכלא.‬
‫יש רק מקום אחד גרוע יותר מכלא צ'ונגסונג.‬
‫כלא ג'יסאן.‬
‫האם המקום הזה יספיק?‬
‫תמצאי אותי אם תצטרכי הלוואה.‬ ‫אני לא אקח ממך תשלום ריבית מראש.‬
‫אי אפשר לדעת.‬
‫קניתי בירה.‬
‫מה שלומך?‬
‫מה אמרת?‬
‫את כזאת...‬
‫נוראית...‬
‫איך יכולת...‬
‫את יודעת...‬
‫כמה...‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫אז למה עזבת אותי שוב?‬
‫אולי זו הייתה אהבה, לא נקמה.‬
‫אני...‬
‫לא הרגשתי טוב.‬
‫הנקמה שלי...‬
‫לא הלכה טוב.‬
‫נראה לי שאתה צריך שיעורים.‬ ‫אתה רוצה שאלמד אותך שיעורים‬
‫בנקמה?‬
‫אני אהיה המוציאה להורג שלך.‬
‫אני אהיה האחוז החסר שלך.‬
‫תגיד לי.‬
‫את מי עליי להרוג בשבילך קודם?‬
‫אתה מקבל את האבנים השחורות‬ ‫כי זו הפעם הראשונה שלך.‬
‫תן לי לעשות מהלך בשבילך.‬
‫- דירות עדן‬ ‫חדר 301 להשכרה -‬
‫סליחה שלא נפרדתי ממך.‬
‫את יכולה להשכיר את החדר.‬
‫עכשיו אני יודעת למה חדר 301‬ ‫היה זול יותר מהשאר‬
‫בשכונה.‬
‫אני זוכרת הכול עכשיו.‬
‫לקח לך הרבה זמן.‬
‫ידעתי ברגע שראיתי אותך.‬
‫ילדה. את בסדר עם כפות הרגליים היחפות ככה?‬
‫בחיי, למה את לובשת סוודר מכל הדברים?‬
‫הוא נהיה כבד כשהוא נרטב.‬
‫את הסיבה שאני בבלגן הזה, סבתא!‬
‫אלוהים, אני לא מאמינה לך.‬
‫את מאשימה אותי?‬
‫ראיתי אותך שם נכנסת למים בלי נעליים.‬
‫אבל ילדה,‬
‫המים קרים מדי, לא?‬
‫אני קופאת.‬
‫בואי נמות כשיבוא האביב.‬
‫באביב.‬
‫זה בסדר.‬
‫במשך זמן מה חשבתי על זה.‬
‫"מה אם מישהו, או משהו,‬
‫היה מנסה לעזור לי?"‬
‫חלפו מאז 18 אביבים.‬
‫עכשיו סוף סוף הבנתי‬
‫שהיו גם מבוגרים טובים סביבי.‬
‫חברים, מזג אוויר וגם התערבות אלוהית.‬
‫היא זו עם תיק הקבלה המצטיין?‬
‫כן. חוץ מזה, היא לא מהחוג הזה.‬
‫אבל ראית את הזרוע שלה?‬
‫וכשאמרת שאנחנו צריכות למות באביב,‬
‫התכוונת שנפרח באביב.‬
‫תודה רבה שעזרת לי.‬
‫לא גדלתי להיות אדם טוב.‬
‫אבל יום אחד, אביב אחד,‬
‫אני אפרח.‬
‫אני מאחלת לך חיים ארוכים ובריאים.‬
‫מעניין אם היא תבוא לראות את הפרחים.‬
‫- כלא ג'יסאן, ג'ו יאו-ג'ונג‬ ‫קצין רפואה -‬
‫בחייך. את שוב נותנת שיעורים פרטיים, נכון?‬
‫ברור. הנקמה עולה הרבה כסף.‬
‫אעזור לך אחרי שאעזור עם הבחינה.‬
‫אני מניח שתגיעי מאוחר בערבים.‬
‫בחרתי בימי שני, רביעי ושישי‬ ‫כדי שלא אאחר בכל ערב.‬
‫אבא של התלמיד הזה‬ ‫עובד בשירות בתי הסוהר של קוריאה.‬
‫בחינות הן חשובות, כן.‬
‫דרך אגב,‬
‫לאן את חושבת שג'און ג'ה-ג'ון הלך?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫אני מניחה שלא הייתי היחידה‬
‫שרצתה לנקום בו.‬
‫מי שם?‬
‫איפה אני?‬
‫מי אתה, יא בן זונה?‬
‫סליחה.‬
‫העיניים שלי ממש כואבות עכשיו.‬
‫אני צריך לראות רופא.‬
‫לעזאזל!‬
‫זאת את, צ'וי היי-ג'ונג, נכון?‬
‫או שהיא שלחה אותך?‬
‫סלח לי, בבקשה. תגיד משהו לפחות!‬
‫מי אתה? אה?‬
‫למה אתה עושה לי את זה? יא בן זונה!‬
‫טלפון חד פעמי ומכונית לא רשומה.‬
‫המספר בצד האחורי של הטלפון.‬ ‫המכונית בחניון.‬
‫בהצלחה.‬
‫מה את צריכה?‬
‫אני רוצה 400 גרם גוסארי‬
‫ושני ק"ג צ'ינמול.‬
‫בטח.‬
‫אמא!‬
‫בואי נלך לאכול.‬
‫אני אבשל משהו. מה בא לך?‬
‫מחפשת עובדת. אנא צרי איתי קשר.‬
‫אסיר 3724, העברה.‬
‫- תכנית דיוני ספרים -‬
‫הרשו לי להציג‬ ‫את המורה המתנדבת שתוביל את שיעור הדיונים.‬
‫נעים מאוד.‬
‫זה נשמע די רציני כשקוראים לזה דיון.‬
‫מכיוון שהשיעור הזה מיועד‬ ‫לאלו מכם שמתוכננים להשתחרר,‬
‫תחשבו על זה כמועדון קריאה‬ ‫שבו נדבר על מה שנקרא.‬
‫אם מישהו ירצה,‬ ‫נוכל לנסות לכתוב קורות חיים.‬
‫הרגע קיבלתי ביקור מאחותי הקטנה.‬
‫היא חייכה אליי.‬
‫היא תמיד הייתה בוכה קודם.‬
‫אז תודה.‬
‫תודה רבה, דוקטור.‬
‫היא עדיין צריכה עוד טיפולי לייזר,‬
‫אבל היא תוכל לכסות את זה באיפור עכשיו.‬
‫באשר אליך, אל תשכח לקחת‬ ‫את כדורי לחץ הדם שלך.‬
‫כן. אסור לי למות‬ ‫לפני שהסטוקר הממזר הזה ימות.‬
‫אתה כאן בגלל אלימות מיוחדת, נכון?‬
‫אז זה מה שקרה.‬ ‫-כן.‬
‫אני מתחרט שלא זכיתי להרוג את המזדיין הזה.‬
‫ראית את הצלקת בעצמך. זה היה הממזר.‬
‫הוא עשה את זה לפנים שלה‬
‫כי היא לא יצאה איתו.‬
‫אל תדאג לגבי אחותך.‬
‫אני די טוב בעבודה השנייה שלי.‬
‫כן, ברור.‬
‫אתה לא צריך להגיד לי את זה.‬
‫שמעתי שהסרת צלקות היא הליך יקר מאוד.‬
‫כשאצא, אעשה הכול,‬ ‫אפילו עבודת כפיים אם אצטרך,‬
‫ואחזיר לך.‬
‫דוקטור, אני מתכוון לזה.‬
‫אתה העוזר במגורים מס' אחת, נכון?‬
‫אתה חושב שתוכל להחזיר לי באופן אחר?‬
‫זה...‬
‫מה שאתה רוצה?‬
‫בשבילי זה יהיה שווה הון.‬
‫אתה רוצה להעניש אותי?‬
‫כן!‬
‫כמה חבל. אני כבר נענשתי.‬
‫זה לא מספיק.‬
‫ומה יספיק?‬
‫אצטרך להרוג אותך.‬
‫וזה לא יהיה נטול כאבים.‬
‫אבל אתה רופא.‬
‫יש לך קו שאתה לא יכול לחצות.‬
‫לא הייתי תלמיד טוב, אבל אני יודע את זה.‬
‫אני יודע שיש לך שבועה שאתה צריך לשמור.‬
‫אתה טועה.‬
‫הייתי הופך לווטרינר‬ ‫אם הייתי רוצה להציל חיות.‬
‫הייתי הופך לכומר אם הייתי רוצה להציל שדים.‬
‫אני מציל רק אנשים.‬
‫השבועה הזו‬
‫תקפה רק כשאני מציל אנשים.‬
‫אם במקרה ניפגש שוב,‬
‫כדאי שתיזהר.‬
‫האנשים שעוברים לידך, האוכל שאתה אוכל,‬
‫הכדורים שאתה לוקח.‬
‫מה שזה לא יהיה, תיזהר מהכול.‬
‫אתה רופא. אתה לא תעשה את זה.‬
‫אל תדאג.‬
‫אני לא איתפס.‬
‫בגלל שאני רופא.‬
‫- יון סו-הי -‬
‫הזמן חזר לזוז סוף סוף, סו-הי.‬
‫מזל טוב.‬
‫אנחנו בנות 19 עכשיו, את ואני.‬
‫- כלא ג'יסאן -‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬