Hej, allesammans! Halloween är en märklig helg.
Jag förstår det inte. Barn dyrkar spöken, låtsas att de är djävlar-
-och det visas saker i TV som är helt olämpliga för barn.
Som den närmaste halvtimman. Inget verkar skrämma mina ungar-
-men kvällens avsnitt är väldigt otäckt.
Om ni har känsliga barn så lägg dem tidigt i kväll-
-i stället för att skriva arga brev till oss i morgon. Tack.
SPRINGFIELDS GRAVPLATS
Vilket kap! Jag älskar halloween.
Få se vad ungarna håller på med.
...och polisen sa i telefon:
"Vi har spårat samtalet till våningen under er."
"Ut ur huset!" Men det var för sent.
-Slut på berättelsen. -Den hörde jag i trean.
Den är inte hemsk.
-Ta en som är hemskare då! -Ficklampan, tack.
Här kommer en riktigt läbbig historia! Jag kallar den...
MARDRÖMSHUSET
-Det var allt. Kvittera här. -Här är en dollar till dig själv.
En dollar! Bra att huset har en förbannelse.
-Alltihop är vårt! -Tänk att det var så billigt.
-Motiverad säljare. -Det måste han ha varit.
Förstklassigt läge, 18 sovrum... Vi borde inte ha råd.
För en gångs skull gör vi ett klipp.
Det är för bra för att vara sant.
-Bart kastade en bok på mig! -Gjorde jag inte alls!
Försvinn!
-Vad var det? -Det är bara huset som sätter sig.
Köket behöver en kvinnas hand.
-Homer, vad är det? -Ingen aning.
En virvel. En port till en annan dimension.
En virvel... Dumheter!
Läckert!
"Sluta skräpa ner i vår dimension."
Mamma, pappa! Hjälp!
Försvinn!
Försök snacka bort det här!
-Jag känner en ond kraft i huset. -Sluta, du skrämmer mamma.
Hämta ytterkläderna. Vi sticker nu!
Vänta! Det är helt naturligt att det är nåt fel på ett gammalt hus.
Det är ett gör-det-självhus! Vi tar hit några präster...
Jag bor inte i ondskans hus för att spara några dollar.
Var inte så envis! Det handlar inte om några dollar-
-utan om några tusen dollar!
Det är härligt högt i tak!
Hör här. Vi sover på saken.
-Ja, men om nånting händer... -Vad skulle kunna hända?
Alla är emot dig, Bart.
Du måste döda dem allihop. Alla måste dö.
-Är du mitt samvete? -Jag... Ja, det är jag.
Lisa!
Slaktarkniven, Lisa.
Alla är emot mig... Alla måste dö.
-Marge! -Jag är i köket, Homer!
Dö, dö! Alla ska dö!
Vad är det som händer?
-Homer! Bart! Lisa! Maggie! Sluta! -Förlåt, pappa.
-Förlåt, Bart. -Förlåt, mamma.
-Vi ger oss av. -Du lovade att sova på saken!
Det struntar jag i! Vi har bråkat förr-
-men aldrig slagits med kniv. Det är husets fel!
Mamma, pappa! Titta!
-Det är en gammal indiangravplats. -Det här stället har allt!
En gammal indian-vad-för-nåt?!
Mr Plott? Homer Simpson här.
När ni sålde huset glömde ni nämna en sak.
Ni sa inte att det var byggt på en indiangravplats!
Nej, det gjorde ni inte! Så minns inte jag det.
Nåja...bra! Adjö!
-Han nämnde det fem-sex gånger. -Då går vi, barn.
-Homer! -Ni ska dö långsamt.
Era magar ska svälla upp, era inälvor ska vrida sig-
-era ögon ska brista, och något förfärligt-
-kanske era hjärnor, ska rinna ut genom näsan.
Håll truten! Sluta köra med oss!
Sluta säga såna hemska saker och uppför dig ordentligt!
-Jag är så arg att händerna skakar. -Bättre än att ögonen brister.
-Få väggarna att blöda igen. -Nej.
Vi äger dig!
-Jag behöver inte underhålla er. -Kom igen nu, gör blodtricket!
Varför skrämmer du oss? Är du rädd att vi börjar älska dig?
-Låt mig vara! -Säg inte så.
-Hör här, damen... -Jag är ingen dam!
Jag heter Marge Simpson, och min familj flyttar inte.
Vi ska bo ihop, så du får vänja dig vid det.
Får jag fundera på det en stund?
Ett liv med familjen Simpson. Har jag nåt annat val?
Det föredrog förintelse framför oss. Man känner sig lite ratad.
-Det var inte alls hemskt, Bart. -Det här avskurna fingret då!?
Bebisspott!
Det var bara en uppvärmning till den makabra saga som jag kallar:
HUNGRIGA ÄR DE FÖRDÖMDA
-Homer, så många flugor. -Lugn, jag sätter på insektsdödaren.
Vilken bjässe!
Det räcker nog. Inget går upp mot en genomgrillad hamburgare.
Det var häftigt!
Burgarna blir kalla... Milda makter!
Var hälsade, jordbor. Jag heter Kang. Var inte rädda.
-Vi vill er inget ont. -Du talar engelska.
Jag talar rigelianska. Av en otrolig tillfällighet är våra språk identiska.
-Vad tänker du göra med oss? -Kodos och jag för er till Rigel 4.
En värld som kittlar era sinnen och utmanar er intelligens.
Ni ser oss som lågt stående varelser.
Den fördomen möter vi varje dag. Men vi är lyckliga på vår planet.
Vi ber er, låt oss åka tillbaka...
-Matdags. -Kolla!
-Ta vad ni vill. Ät allt ni tar. -Tack så mycket, mr...?
Om du ska uttala det rätt-
-måste jag slita ut tungan på dig.
-Stekta räkor! -Ångkokta fläskkotletter!
Rädisrosetter! De är svåra att göra. Det är en högt utvecklad ras.
Ät nu. Väx er stora av maten.
-Det är nånting på tok här. -Hon har rätt! Var är äppelmoset?
-Vad glor du på? -Din fru är en läckerbit.
Tack!
Ni har ett överflöd av underhållning på er...intergalaktiska resa.
Vi kan ta emot en miljon kanaler från hela galaxen.
-Har ni HBO? -För dyrt.
Här har vi vår främsta bedrift.
En elektronisk variant av det som ni kallar bordtennis.
Det är bara Pong! Häng med.
-Det spelade vi innan vi gifte oss! -Vi byggde rymdskeppet.
Alla som bemästrar intergalaktisk transport, upp med handen!
-Då så! -Ursäkta. Det är ett fint spel.
-Matdags. -Varför ser vi aldrig er äta?
Vi vill inte förstöra aptiten-
-inför den stora festmåltiden när vi landar på Rigel 4.
-Är vi inbjudna? -Ni ska vara med.
Jag har en känsla av att ni blir hedersgäster...
-Berätta mer om festmåltiden. -Nej, ät nu!
När vi kommer fram blir det gott om tid att snacka käk.
Utmärkt, jordpojke.
Strålande, mr Simpson.
Det här ger människorna perfekt smak.
SÅ TILLREDS MÄNNISKOR
Stopp! Märker ni ingenting? De göder oss för att äta upp oss!
-Sluta nu, Lisa! -Se på boken om ni inte tror mig!
-Hon har rätt! -Ni äter inte.
Hör här, din dumma rymdvarelse! Ingen äter en Simpson!
-Hur sa? -Vi hittade er bok.
Den här? Det är en harmlös kokbok. Den är bara lite dammig.
SÅ TILLREDS MAT TILL MÄNNISKOR
Ett ögonblick!
SÅ TILLREDS TIO MÄNNISKOR
Vänta, det är fortfarande mer rymddamm på.
SÅ TILLREDS MAT TILL TIO MÄNNISKOR
-Ni trodde... -...att vi tänkte äta dem!
-Är det här ett skämt? -Nej, de menar det.
Varför skulle vi äta hela tiden?
Vi försåg er med en ymnig bankett, men ni åt som svin!
Jag slet i köket i flera dar för er skull och...
Ville ni få kocken Serak att gråta så lyckades ni.
Ni är inte de enda som har känslor!
Vi gav er paradiset. Ni hade fått uppleva känslor-
-som är hundra gånger starkare än kärlek och alla njutningar.
Vi hade hyllat er som gudar och gett er evigt liv i skönhet.
Men på grund av er misstänksamhet är det omöjligt.
De låter oss äta upp det...
Det fanns monster på skeppet - vi.
Du är för smart för ditt eget bästa.
-Bra gjort, Lisa. -Ja, tack!
Det händer nåt läskigt!
Det är halloween! Lägg bort boken.
Jag ska läsa en klassisk skräckberättelse av Edgar Allan Poe.
-Vänta lite! Det är en skolbok. -Lugn, du ska inte lära dig nåt.
KORPEN
Trött en natt jag satt och drömde vid en gammal bok, där glömde
Bakom seklers förlåt gömde tankar hägrade förbi
Knappt jag börjat slumra, förrän något knackade på dörren
Något pickade på dörren, ticketick det ljöd däri
Väckt jag blev ur mitt drömmeri - Nå stig in! Vem söker ni?
-Är vi rädda än? -Han bygger upp stämningen.
Aldrig går det ur mitt minne: Årets sista natt var inne
I mitt rum, som i mitt sinne, skred dess skuggors tåg förbi
Längtande till morgonstunden höll jag mig vid boken bunden
Ack, men djupt i hjärtegrunden, ack, som alltid, ljöd däri
Hennes namn som här förklungit, Leonor det klingar i
Änglafästers harmoni
Lampan fladdrande beskiner sidenböljande gardiner
Hör det prasslar, hör det viner i det tunga draperi!
Aldrig sådan skräck jag kände
Stig då in! Vem söker ni?
Dock min häpnad snart sig lade, lugn jag återvunnit hade
Så jag gick till dörrn och sade: Ack förlåt mitt bryderi!
Över nyss i slummer bragta sinnen smög så sakta
Eder knackning, knappt att akta, knappt att uppmärksammad bli
-Men vad såg jag väl däri? -Hoppas det blir bra!
Endast skuggors feeri
Vet du vad som varit läskigare? Allt!
Dörren knappt jag stänga hinner, knappt min bok jag återfinner
Och det knackar. Pulsen brinner... är det, är det trolleri?
Hastigt rinner mig i hågen: Å, det är på fönsterbågen!
Still, mitt hjärta, tills jag funnit det mystiska häri
Och då fönstret upp jag kastar, in en korp i rummet hastar
Ingen hälsning han mig bringar
Upp på dörrens karm sig svingar
På en Pallasbyst så hemmastadd och fri
Som i skogens sceneri
Sändebud från nattens länder, dit du kanske återvänder
Gamle korp från Stygens stränder, säg då du min gäst vill bli
Säg ditt namn i underjorden, säg, hur nämnes du däri?
-Korpen svarade: -Vilken skit!
Bart, sluta! Han säger: "Förbi". Det är allt han säger.
O, igenom rummet simma ambraskyar som en dimma!
Lyss, jag tycker mig förnimma änglars tysta steg däri
Från Gud en hälsning, kommer du med hopp och frälsning?
Frälsning ifrån hennes minne?
O, är ögonblicket inne då min själ kan varda fri?
-Korpen ropade: -Förbi!
Bort från mig, demoners like! Till ditt dystra avgrundsrike!
Höj du där ditt hesa skri!
Lämna ej ett dun till minne av det ord som kvalt mitt sinne!
Är ej ögonblicket inne, att du lämnar dörren fri?
Fritt mitt hjärta som du borrat djupt din rovdjursnäbb uti?
-Korpen svarade: -Förbi!
Fritt mitt hjärta som du borrat djupt din rovdjursnäbb uti?
-Korpen svarade: -Förbi!
Nu har jag dig, korp!
Förbi, förbi, förbi!
Vingen ej han röra gitter kvar sen åratal han sitter
Och hans drömblicks hemska glitter stirrar jämt med häxeri
Skimrar lampan, skiner månen in på mig och Hadessonen
Ser jag honom, korpdemonen, skugga golv och draperi
O, den svarta skuggan dväljes jämt min själ ini
Suckande: Förbi!
Den var inte det minsta läskig.
Den skrevs 1845. Folk var nog mer lättskrämda då.
Ja, som "Fredagen den 13:e" del 1!
-Den är tam med dagens mått. -Läggdags!
Jag får nog inga problem att somna i kväll.
-Nej, Marge! Snälla du... -Jag sover inte med lampan tänd.
Barnsagor kan inte göra dig illa.
Jag hatar halloween!
Edgar Allan Poes "Korpen" översatt av Viktor Rydberg