Hei, alle sammen. Allehelgensaften er en rar dag.
Jeg forstår meg ikke på den. Barn tilber spøkelser, spiller djevler-
-og tv viser programmer som ikke er noe for unge seere.
Som den neste halvtimen. Ingenting skremmer mine unger-
-men kveldens program er virkelig nifst.
Så hvis dere har følsomme barn, bør dere legge dem tidlig-
-istedenfor å skrive sinte brev til oss i morgen. Takk.
For en fangst i år! Jeg elsker allehelgensaften.
Vent. La oss se hva ungene pønsker på.
Og politimannen i telefonen sa: "Samtalen kommer fra etasjen under.
Forlat huset!" Men det var for seint. Slutt på historien.
Gjesp. Den hørte jeg i tredje klasse. Den er ikke nifs.
-Greit! Fortell en som er nifsere. -Lommelykta, takk.
Her kommer en virkelig skremmende historie.
Jeg kaller den..."Mareritthuset"!
-Det var alt. Skriv under her. -Her er en dollar til deg.
En dollar? Jeg er glad det hviler en forbannelse her.
-Alt er vårt! -Utrolig at det kunne være så billig.
-Motivert selger. -Det må han ha vært.
Topp beliggenhet, 18 soverom, vollgrav... Vi har ikke råd.
-Vi gjorde endelig en bra handel. -Det er for godt til å være sant.
-Mamma, Bart kastet ei bok på meg! -Nei da!
-For...svinn. -Hva i all verden var det?
Bare huset som falt til ro.
Kjøkkenet trenger en kvinnehånd.
-Homer! Hva er det i hjørnet? -Aner ikke.
Ser ut som en malstrøm som fører til en annen dimensjon.
Ta imot!
Elegant!
"Ikke kast søppel i vår dimensjon."
Mamma! Pappa! Hjelp!
For...svinn.
Dette greier du ikke å snakke deg ut av!
-Jeg føler en ond kraft i huset. -Stille. Du skremmer mora di.
Kle på dere, unger. Vi forlater huset nå.
Vent! Det er naturlig at det er noe galt med gamle hus.
Det kan repareres! Vi henter noen prester hit.
Jeg vil ikke bo her bare for å spare et par dollar.
Ikke vær så sta! Vi snakker ikke om et par dollar-
-men om et par tusen dollar!
Det er høyt under taket her!
Hør her, vi sover på det. Greit?
-Ok, men hvis noe skjer... -Hva kan skje?
De er alle imot deg, Bart.
Du må drepe dem alle. Alle må dø.
-Er du samvittigheten min? -Jeg... Ja, det er jeg.
Lisa, Lisa! Slakterkniven, Lisa.
De er alle imot meg. Alle må dø.
-Marge! Hallo, Marge? -Jeg er på kjøkkenet, Homer.
Dø, dø! Alle må dø!
Hva foregår her? Homer, Bart, Lisa, Maggie! Hold opp!
-Unnskyld. -Nå er det nok. Kle på dere. Vi drar.
Du skulle jo sove på det, Marge!
Vi har kranglet før, men aldri slåss med kniv. Det er husets feil.
Mamma! Pappa! Se!
-En gammel indiansk gravplass. -Dette huset har alt!
En gammel indiansk hva..?
Mr. Plott, det er Homer Simpson. Da du solgte meg huset, glemte du å si-
-at det var bygd på en indiansk gravplass!
Nei, det gjorde du ikke! Det kan ikke jeg huske.
Hva? Greit. Far vel.
-Han nevnte det fem-seks ganger. -Vi går, barn.
Dere kommer til å dø langsomt!
Magene deres vil svulme opp, innvollene vil krympe og koke.
Øynene vil briste og en forferdelig masse...
...trolig hjernene deres, vil renne ut gjennom nesene deres.
Hold kjeft! Slutt å prøve å herse med oss!
Slutt å si fryktelige ting og lær deg manerer!
-Jeg er så sint at hendene skjelver. -Bedre enn at øynene brister.
-Få veggene til å blø igjen. -Nei.
-Vi eier deg! Få se blod. -Jeg trenger ikke more deg.
Kom igjen, gjør blodtrikset! Gjør det!
Hvorfor vil du skremme oss? Er du redd for at vi skal bli glad i deg?
-La meg være i fred. -Ikke ta den tonen overfor oss!
Jeg heter Marge Simpson, og min familie flytter ikke.
Vi må leve sammen, så du får venne deg til det. Vær så snill.
-Kan jeg få tenke på saken? -Klart det.
Et liv med familien Simpson... Har jeg noe valg?
Det ville heller bli ødelagt enn å leve med oss. Man føler seg avvist.
-Det var slett ikke nifst. -Jaså? Denne avhogde fingeren, da?
Æsj! Babyspytt!
Det var bare oppvarming før denne makabre fortellingen.
"Sultne er de fordømte."
-Homer, så mange fluer. -Jeg bare slår på insektsdreperen.
En sværing!
Det bør holde. Intet er bedre enn en perfekt grillet hamburger.
Stilig!
Hamburgerne blir kalde. Milde moses...
Vær hilset, jordboere. Jeg er Kang. Vær ikke redde. Vi skader dere ikke.
Du snakker engelsk.
Jeg snakker rigeliansk. Våre språk er tilfeldigvis identiske.
-Hva gjør dere med oss? -Kodos og jeg fører dere til Rigel 4.
En verden med evig glede som frister sansene og utfordrer intellektet.
Jeg vet at Simpsons er laverestående. Den fordommen får vi høre hver dag-
-men vi er lykkelige på vår planet. Vær så snill! Send oss tilbake!
Middagstid!
-Ta alt dere vil. Spis alt dere tar. -Tusen takk, Mr..?
Hvis jeg skulle uttalt det korrekt, måtte jeg ha dratt ut tunga di.
Stekte reker!
-Koteletter! -Se, Homer! Reddikrosetter.
Vrient å lage. De er en høyt utviklet rase.
Spis! Voks dere store av maten.
Det er noe som ikke stemmer.
Jenta har rett. Hent eplesyltetøy til kotelettene!
-Hva glor du på? -Kona di er litt av en lekkerbisken.
Takk.
Det er en glede å underholde dere på deres intergalaktiske reise.
Denne tv-en får inn en million kanaler fra hele galaksen.
-Filmkanalen? -Nei. For dyrt.
Vår største teknologiske bedrift:
En elektronisk versjon av deres primitive bordtennis.
-Det er fossilt. Følg med i tida. -Vi spilte det før vi giftet oss!
Men vi bygde romskipet.
Rasemedlemmer som mestrer inter- galaktiske reiser, rekker opp handa.
-Nettopp! -Unnskyld. Tv-spillet er veldig bra.
-Middagstid. -Hvorfor får vi aldri se dere spise?
Vi vil ikke ødelegge appetitten før kjempefesten som holdes på Rigel 4.
-En fest? -Er vi invitert?
Dere blir en del av festen. Jeg har på følelsen at dere blir æresgjester.
-Fortell mer om den. -Nei, spis nå!
Når vi har landet, blir det god tid til å tygge drøv...
Veldig bra, jordgutt.
Utmerket, Mr. Simpson.
Dette gir menneskene en perfekt smak.
HVORDAN KOKE MENNESKER
Skjønner dere ikke hva som skjer? De feiter oss så de kan spise oss!
-Dere må tro meg! Bare se på boka! -Marge, hun har rett!
-Dere sluttet å spise. -Hør her, ditt dumme romvesen.
-Ingen spiser en Simpson! -Hva behager?
-Ikke spill dum. Vi fant boka deres. -Dette er ei vanlig kokebok.
Den er bare litt støvete.
HVORDAN KOKE FOR MENNESKER
Stopp en hal!
HVORDAN KOKE FØRTI MENNESKER
Vent! Det er enda mer romstøv her.
HVORDAN KOKE FOR FØRTI MENNESKER
-Dere trodde... -De trodde vi skulle spise dem.
-Er dette en spøk? -Nei, de mener alvor.
Hvorfor tvang dere oss til å spise?
Vi serverte dere et festmåltid, men dere forspiste dere.
Jeg slavet på kjøkkenet i dagevis for deres skyld, og nå...
Dere lyktes med å få kokken Serak til å grine.
Dere er ikke de eneste vesenene som har følelser.
Vi tilbød paradis.
Dere ville følt det 100 ganger sterkere enn kjærlighet-
-og hatt det 1000 ganger morsommere.
Dere ville blitt behandlet som guder og levd i evig skjønnhet.
Men deres mistroiske natur gjør det umulig.
De gjør vondt verre til å være en høyerestående rase.
Det var uhyrer om bord på romskipet: oss.
Forstår du nå at du er for smart for ditt eget beste?
Takk, Lisa.
Hallo? Det skjer noe nifst.
Det er allehelgensaften! Legg vekk boka!
Jeg skal lese en klassisk skrekkhistorie av Edgar Allan Poe.
-Det er ei lærebok. -Slapp av. Du lærer ikke noe.
Den heter Ravnen.
Engang i en midnattstime
Mens jeg, svak og halvt i svime grublet over sære verkers visdom
Mens jeg duppet over boken hørte jeg fra stuekroken
Liksom lette slag med knoken utenfor mitt nattkvarter
-Det er en gjest -Sa jeg
Som kommer til mitt nattkvarter
Det er bare det som skjer
-Er vi redde nå? -Han etablerer stemningen.
Dype spor i minnet setter natten blant desembernetter
På mitt gulv glir silhuetter som de matte glørne sprer
Lengsel efter morgen spøker
I en sjel som fåfengt søker sorgens trøst i sine bøker
-Trøst for tapet av Cythére -Å, Cythére...
Foe en skjønn og sjelden pike mellom engler kalt Cythére, uten navn her mer
Og den silkesarte sære rasling i min portière maner
Ganer meg med redsel av fantastisk karakter
Og jeg gjentar og stammer for å stanse hjertets hammer
Den som kommer til mitt kammer er en gjest og ikke mer
Jeg har fått det mot jeg trenger og jeg nøler ikke lenger
-Hør... -Sier jeg
Min herre eller frue tilgi meg en slett manér
Jeg var faktisk sovnet nesten og de banker svakt forresten
Så jeg i mitt nattkvarter knapt har hørt det
Og jeg åpner døren til mitt nattkvarter
Dette bør være bra saker.
Mørke er det syn jeg ser
Vet du hva som er nifsere enn mørke? Alt!
Inn i rommet går jeg fælen og i brystet brenner sjelen
Da det banker mere kraftig Høyere enn før
-Kontroller gittervinduet... -Sier jeg
For skåten kan gi lyd på denne måten
La oss snarest løse gåten så den ikke er det mer
Lemmen springer opp
Og inn på svarte vinger flyr en ravn fra sagnets fjerne tid
Han har ingenting å si meg ingen hilsen han vil gi meg
Han flyr kongelig forbi meg gjennom rommet og betrer
Pallas-bysten over døren Slår seg ned der, det er alt som skjer
Skjønt din drakt er en misère er du ingen simpel skjære
Dystre vesen fra en sfære som er Plutos stamkvarter
Si meg hvilket fyrstenavn du har i Plutos stamkvarter!
-Ravnen sier -Spis buksa mi!
Hold opp! Han sa: "Aldri mer." Det er alt.
Da med ett forvandles luften tett av røkelse er duften
Fra et kar serafer svinger Lyset klinger der de trer
-Arme sjel... -Roper jeg
Din Gud befrir deg Hans engler gir deg lindring
For den kval som rir deg din erindring om Cythére
Drikk av denne milde nektar og du glemmer din Cythére
-Ravnen sier... -Aldri mer
-Onde bud som varsler! Fugl? Demon? -Roper jeg
Kom deg hjem igjen til stormen og til Plutos stamkvarter
Ikke levn en fjær til minne om din løgn for menneskesinnet!
Gi meg ensomhet her inne! Kom deg vekk fra bystens ler!
Fjern ditt nebb fra dette hjerte! Fjern din kropp fra dette ler!
-Ravnen sier... -Aldri mer
Fjern ditt nebb fra dette hjerte! Fjern din kropp fra dette ler!
-Aldri mer -Du, din vesle..!
Jeg skal ta deg, ravn!
Aldri mer, aldri mer, aldri mer...
Og den ravn som ble igjen nu sitter ennu på den bleke Pallas-bysten
Over døren her, og demonens drøm gir glitter til hans øyne der han sitter
Mitt i lyset som han splitter med den skygge som han sprer
Og fra dette mulm her inne som hans store skygge sprer, skal jeg løftes
Aldri mer
-Det var ikke noe nifst dikt. -Det ble jo skrevet i 1845.
-Kanskje folk var mer lettskremte før. -Som den første Fredag den 13.
-Den filmen er ganske tam i dag. -Sengetid, barn!
Jeg får ingen problemer med å sove i kveld.
Nei, Marge! Vær så snill!
Jeg får ikke sove med lyset på. Barnefortellinger skader deg ikke.
Jeg hater allehelgensaften!