CENTRALĂ NUCLEARĂ SPRINGFIELD
ȘCOALA ELEMENTARĂ SPRINGFIELD
NU VOI VINDE BUNURILE ȘCOLII.
ATENȚIE
REVISTA MAMELOR FULGI KROCANȚI GLAZURAȚI
CIMENT PROASPĂT
Hopa.
Cred că băiatul e rănit.
Ei, drăcia dracului! Dă-i un ban și hai să mergem.
Ar trebui să chemăm o ambulanță.
Ce tare! Sunt mort.
Ține-te de balustradă.
Nu scuipa peste balustradă.
Mătușă Hortense, străbunicule Simpson.
- Ține-te de balustradă. - Snowball.
Nu scuipa peste balustradă.
Ți-am spus să te ții de balustradă.
Ți-am cerut să nu scuipi.
Salut, străine!
Sunt Bart Simpson. Tu cine dracu' ești?
Dă-mi voie să mă prezint. Sunt diavolul!
Ai câștigat osânda veșnică pentru viața ta de fapte rele, Bart.
Scuipatul doar a pus capac.
Sunt nevinovat, omule!
Nevinovat?
Toți sunt nevinovați. Bine.
Să-ți vedem dosarul.
Pare a fi o greșeală.
Ar trebui să vii aici doar când Yankees câștigă campionatul.
Aproape peste un secol.
Ce m-am îmbujorat!
Bart? Bart?
E ceva ce-aș putea face ca să nu mai ajung aici?
Da, dar nu ți-ar plăcea.
- Bine. Ne vedem mai târziu! - Pa, Bart!
Nu uita. Minte, înșală, fură și ascultă muzică heavy metal!
Da, să trăiți!
Dr. Warner, sunteți chemat la radiologie.
- S-a trezit! - Bart, am crezut, pentru o clipă,
- că ai plecat de lângă noi. - Chiar am plecat, mamă.
Am fost la mile distanță, zvârcolindu-mă în agonie în adâncurile iadului.
Și tu erai acolo, și voi.
Pe tine nu te-am mai văzut.
Cine ești? Te-am văzut alergând după ambulanță.
Mă numesc Hutz, dle Simpson.
Lionel Hutz, avocat. Poftim cartea mea de vizită.
- Devine burete la contactul cu apa. - Elegant.
Aș vrea să-l dăm în judecată pe monstrul care l-a lovit pe băiat.
Monstrul care mi-a lovit băiatul e șeful meu.
Iar doctorul spune că e doar un cucui și un deget rupt. Nimic grav.
Doctorii sunt niște idioți.
Nu se știe ce leziuni permanente poate avea.
Poate trebuie să-l îngrijiți tot restul vieții lui naturale.
Ăsta-i dezavantajul. Și acum, partea bună.
Puteți scoate bani de pe urma acestei tragedii.
Mă scuzați, dle Hutz. Sunteți un șperțar?
Cum știe o fetiță așa drăguță un asemenea cuvânt?
Dle Hutz, nu e momentul sau locul să discutăm despre asta.
Aveți dreptate. Când vă simțiți în stare,
veniți la biroul meu să discutăm.
Lionel Hutz, avocat. Aveți gâtul rupt? Minunat!
- Bună, dr. Hibbert! - Bună, Lisa!
Avem un cucui urât, nu-i așa?
- Lasă-l! - Și un degețel de la picior rupt.
Lasă-l!
Se simte destul de bine încât să-l cocoloșesc insuportabil?
Mai bine lăsați-l să se odihnească întâi.
Simpson, am auzit că dl Burns ți-a călcat băiatul.
Da. Dacă n-aș fi atât de laș,
aș merge în biroul dlui Burns chiar acum și...
Simpson.
Dl Burns vrea să mergi în biroul lui acum!
Aoleu!
Simpson, în sfârșit facem cunoștință.
Îmi pare bine, domnule!
Da. Avocații m-au sfătuit să te plătesc pentru că ți-am călcat copilul.
- Așa că-ți dau un cec. - Serios? Grozav!
O sută de dolari.
Va trebui să semnezi că renunți la dreptul de a mă da în judecată.
O sută de dolari?
E o ofertă foarte generoasă, dar doar facturile medicale...
Deci recurgi la șantaj, nu-i așa, Simpson?
Foarte bine. Atunci nu-ți dau nimic! Am cei mai buni avocați din Springfield.
Dacă te pui cu mine, te zdrobesc ca pe un pahar de carton.
Dă-l afară, Smithers!
Nu-i nevoie, dle Burns. Pot să mă dau singur afară.
LIONEL HUTZ - AVOCAT CA LA TELEVIZOR
Lionel Hutz.
BIROUL LUI LIONEL HUTZ
SECRETARA POPULARĂ
Intrați, dle Simpson! Am ceva apeluri, Della?
Apeluri? Da, a sunat iar Curtea Supremă.
Vor ajutorul tău cu o chestie de libertate.
Spune-le să aștepte. O să-i sun.
Pe aici, dle Simpson.
Aveți ceva educație, dle Hutz.
Da, Harvard, Yale, MIT, Oxford, Sorbona, Luvru.
În fine.
Dle Simpson, baroul îmi interzice să vă promit o despăgubire babană,
dar între noi fie vorba,
vă promit o despăgubire babană. Onorariul meu e de 50%.
Cincizeci la sută?
Veți primi mai mult decât un avocat.
Veți primi și acest colier superb din imitație de perle.
Valorează 99 de dolari și e cadoul nostru.
Nu știu.
Poate avem idei diferite despre ce înseamnă despăgubire babană.
Un milion de dolari?
Aveți dreptate! Un milion de dolari e bun!
DR. NICK RIVERA SPECIALIST GENERAL
ȘCOALA PRIN CORESPONDENȚĂ MAYO CLINIC
INSPECTOR CORPORAL DE FEMEI
Acum primim opinia unui doctor adevărat.
Vești proaste.
Băiatul dv. e foarte bolnav.
Priviți radiografiile.
Vedeți punctul acela negru? E traumatism cervical.
Traumatism? O, nu!
Și pata asta care arată ca o amprentă?
Nu, e traumatism.
O să mor?
Da, fiule!
Homer!
Nu, sigur că n-o să mori. Totul e în regulă.
O să mai pot juca baseball?
Nu!
Dar am jucat azi dimineață.
Așa e.
Dr. Hibbert e medicul nostru de familie de mulți ani.
- Și a spus că Bart e în regulă. - Dr. Hibbert,
- de la Universitatea Johns Hopkins. - Cu tot respectul, dnă Simpson,
noi nu suntem doctori.
Singura persoană din această cameră care se apropie e acest om.
Încetează, mă faci să mă înroșesc.
Doctore, sigur nu există vreun traumatism al țesuturilor moi
în zona feței?
Sigur, o grămadă.
Spuneți când să mă opresc.
TRIBUNALUL MUNICIPAL
Un milion de dolari? Smithers! Concediază-l pe Homer J. Simpson.
Credeți că e înțelept, dle Burns?
Gândiți-vă la știri.
BURNS CONCEDIAZĂ UN ANGAJAT NERECUNOSCĂTOR
O NOUĂ MIȘCARE ISTEAȚĂ A LUI BURNS
TRĂIASCĂ BURNS!
Ce e cu știrile?
Presa vă poate critica
pentru concedierea tatălui unui băiat infirm imediat după accident.
Bine, atunci.
Nu vreau să par un căpcăun.
Voi aștepta momentul potrivit.
Lasă-l să se perpelească încet.
Și apoi, când ziarele și-au găsit următorul scandal,
o să afle că această pisică are gheare!
Bună idee, domnule.
Să ne prefacem acum că ești în boxa martorilor.
- Cum te simți, Bart? - Bine.
Nu-i drăguț? Bart spune că e bine.
Greșit! Nu te simți bine! Ai dureri constante!
Am dureri constante.
Tată, pot să fac o observație?
- Ce este? - Cred că totul e o șaradă,
ca Bart să pară mai rănit decât este.
Poate Lisa are dreptate.
Nu mă deranjează că faceți asta aici,
dar la tribunal nu trebuie să spună adevărul?
Da, dar ce e adevărul?
Bart, poți să-ți dai ochii peste cap așa?
De parcă aș fi mort? Sigur că da.
E un profesionist.
Tribunalul Municipal Springfield e acum în ședință.
Judecătorul Multon prezidează.
Onorată instanță, clientul meu vrea
să vă reamintesc cât de bogat și important este.
Nu e ca alți oameni.
Ar trebui să pot călca cu mașina câți copii vreau!
Dle Burns, trebuie să vă avertizez.
Dacă mai perturbați ședința tribunalului, va trebui să vă acuz de sfidare.
N-ați îndrăzni!
Nu, probabil că n-aș îndrăzni.
Bartholomew J. Simpson e chemat ca martor.
Fiți serioși!
Bună, Bart!
Știi diferența dintre a spune adevărul
și a spune o minciună, nu-i așa?
Poate.
Nu ai minți Statele Unite, nu-i așa, Bart?
- Nu! - Nu!
- Bine!
- Începeți, dle Hutz. - Mulțumesc, dle judecător.
Bart, vreau să-i spui juriului, în cuvintele tale,
exact ce s-a întâmplat în ziua accidentului.
Da, domnule!
Era o duminică frumoasă.
Mă jucam în felul meu copilăros și exemplar,
fără să-mi închipui că voi fi doborât
de mașina luxoasă a morții.
Copil fără apărare la dreapta.
Din fericire, n-am fost ucis în acea zi,
deși uneori îmi doresc să fi murit.
Minte!
Asta da mărturie credibilă.
Dle Burns, vreți să relatați
exact ce s-a întâmplat cu adevărat în ziua accidentului?
Desigur. Era o zi frumoasă.
Soarele strălucea. Mergeam la orfelinat să dăruiesc jucării.
Deodată, acel incorigibil băiat Simpson a sărit în fața mea.
Dumnezeule, privește ce s-a întâmplat!
Nu contează, domnule. Să plecăm.
Monstru nerușinat, cu sânge rece!
Indiferent de ce crezi,
vom chema ajutor și-l vom alina pe băiat
până ajunge ambulanța.
Nu! Ia-mă pe mine, sunt bătrân!
Asta s-a întâmplat.
De ce vă uitați așa la mine? Ați crezut povestea scornită de el.
Arată bine, dle Simpson!
Arată foarte bine!
Mă urăsc? La ce judecată ați asistat voi?
- Poate o despăgubire... - Da, despăgubire, bine!
Plecați-vă capul rușinați,
notari publici exagerat de scumpi și fără creier ce sunteți!
Aduceți maimuțoiul ăla diseară
și-l vom cumpăra cu vreo două banane!
Și urâțenia asta a fost ultimul rinocer indonezian de pe Terra.
Nu știam că vă plac animalele.
Nu-mi place totul la ele, doar capetele lor.
Ai vrea niște vin, prietene?
N-aș zice nu.
Du-te!
Până la fund! Mai avem din belșug.
Dle Burns, încercați să mă îmbătați?
Da. Homer, prietene,
sigur ești de acord că procesul e o jignire pentru demnitatea noastră.
Ce-ai zice să o rezolvăm ca între bărbați?
- Adică să o dăm parte-n parte? - Nu!
Adică sunt pregătit să-ți ofer o despăgubire foarte generoasă.
O sumă regească...
În fine, o sumă frumoasă care să încheie mica încurcătură o dată pentru totdeauna.
Cinci sute de mii de dolari.
Dumnezeule!
Nu-mi răspunde acum. Relaxează-te, vorbește cu soția.
Scaldă-te în opulența împrejurimilor
și visează la ce s-ar putea întâmpla.
Smithers, hai să-mi pudrăm nasul!
- Marge, ce părere ai? - Nu știu.
Poate ar trebui să-i luăm banii și să uităm această treabă urâtă.
Peștele e în tigaie.
Tu ce crezi, Homer?
Îți spun eu ce cred.
Cred că mă crede un idiot!
Singurul motiv pentru care ne oferă asta
e că știe că va pierde procesul și va trebui să ne dea un milion întreg.
Mă ia cu leșin.
Cinci sute de mii de dolari? Scuip pe banii lui!
Homer, ce-ai pățit?
Toată lăcomia asta, minciunile, avocații prefăcuți și medicii falși...
Medici falși? Stai așa!
Știi cât aș accepta eu?
Banii de facturi medicale și niște scuze.
N-o să primiți nici măcar asta. Oferta a expirat!
O să lăsăm juriul să decidă.
Doisprezece oameni corecți. Smithers, dă drumul la câini!
Onorată instanță, aș dori să o chem ca martor
pe dna Homer J. Simpson.
Juri să spui adevărul, tot adevărul și numai adevărul?
Da!
- Părea foarte serioasă. - Vai, adevărul!
Dnă Simpson, numele Julius Hibbert vă spune ceva?
Da, e doctorul nostru de familie și un prieten de încredere
din ziua când am devenit mamă.
Ne-a ajutat cu orice, de la răceli la impetigo,
cu competență și grijă.
Dar stați puțin.
Nu înțeleg.
Tribunalul a ascultat mărturia de expert a doctorului Nick Riviera.
Ce credeți despre el?
- Dnă Simpson? - Îmi pare rău!
Mama spunea „dacă n-ai nimic bun de spus, nu spune nimic”.
- O să țină la proces? - Nu, am mai încercat.
Dnă Simpson, ce părere aveți despre dr. Riviera?
Vă amintesc că ați depus un jurământ.
Ca să fiu sinceră,
părea mult mai preocupat
să-l bandajeze pe Bart decât să-l vindece.
A pronunțat greșit cuvinte pe care le știu și eu, cum ar fi „abdomen”.
Și cabinetul lui era murdar.
Dacă mă gândesc mai bine, nu sunt sigură că e doctor.
Dnă Simpson, puteți să ne descrieți, cu cuvintele dv.,
suferința psihică și durerile intense ale lui Bart?
Nu știu cât de intense au fost.
Dar a pierdut trei zile de școală.
- Trei zile. - Deși nu-i place școala
- ...prea mult. - Nu.
Deci asta nu e o suferință.
- Nu este, dnă Simpson. - Mie mi-a fost greu
că a stat acasă în acest timp.
Ați putea evalua în bani aceste greutăți?
Îi dăm cinci dolari pe săptămână lui Bart, ca să ducă gunoiul.
Dacă ar fi fost în stare în acea săptămână,
i-am fi dat cinci dolari.
Cinci dolari?
Dar avocatul vostru, presupunând că e avocat,
cere un milion.
Încercarea moarte n-are, nu-i așa?
- Vă mulțumesc mult, dnă Simpson! - Marge!
Voi scrie o cifră pe această hârtie.
Nu e la fel de mare precum cea dinainte, dar o să ți se pară corectă.
Ar trebui să acceptăm.
Un milion de dolari.
Soția mea m-a costat un milion de dolari.
Homer, mai vrei macaroane cu brânză?
Da, de un milion de dolari, șarpe trădător ce ești.
- Nu, mulțumesc. - Niște fasole păstăi?
Nu, nu vreau nici fasole păstăi, trădătoare fățarnică...
Ar trebui să răspund.
Nu, mulțumesc.
- Niște țelină cu pastă de brânză? - Spune ceva politicos.
Nu, mulțumesc.
Știți ce ar fi fost super tare? Să luăm milionul de dolari.
- Bart, te rog. - Ce e?
Am fi putut lua chestii faine, mamă.
Menajere, piscină, pulovere elegante.
- Opriți-mă dacă mă înșel. - Marge, dragă,
- ...aș putea să beau ceva la Moe? - Sigur.
Nu știu dacă mă mai întorc aici.
Seară bună!
Intuiția feminină îmi spune ceva.
Mă întreb dacă... Dumnezeule.
Asta este.
O să-mi înec amarul în băutură.
E mai bine așa. Oamenii bogați nu sunt fericiți.
De când se nasc și până mor,
cred că sunt fericiți, dar crede-mă, nu sunt.
Aș vrea să-și țină gura.
Ce bucățică!
O puicuță!
Și nici măcar nu e seara fetelor.
Băieți, încetați!
- E doar soția mea. - Bună!
Numele meu e Marge.
Homer, vreau să mă ierți
- ...pentru că am procedat corect. - Marge!
Ne-am mai certat din cauza banilor, dar nu așa mult.
Nu-i ca atunci când am spălat pantalonii cu o bancnotă de 20 în buzunar, dar...
Nu, nu! Crezi că e din cauza banilor?
Nu este. E mai rău, Marge!
Mă tem că, de acum înainte, când mă uit la tine,
n-o să-mi mai văd soția sau mama copiilor mei,
ci doar femeia care mi-a irosit șansa cea mare.
- Ce tot spui acolo, Homer? - Spun că...
E soția ta de zece ani.
Aveți trei copii împreună. E vremea să fii sincer cu ea.
Nu știu dacă te mai iubesc.
Dar nu te îngrijora! O să-mi fac în continuare datoria în pat!
- Poate n-o să fie așa rău. - Dumnezeule mare!
Nu vreau să mai aștept nicio secundă ca să aflu
dacă mă mai iubești.
Cred că ar trebui să mă privești în ochi și să-ți dai seama.
- Nu! - Homer, uită-te la mine!
Bine, privește-o, dacă așa tace din gură.
Începe cu picioarele. Încă sunt furios. Bine, Homer, bravo!
E greu. Trebuie să mă revigorez. Bere bună și de încredere!
Dragostea pentru tine n-o să piară.
Bine, trebuie să-mi privesc soția în ochi și să-i spun...
Pe cine păcălesc?
- Te iubesc mai mult ca oricând! - Și eu te iubesc!
Îmi pare rău că te-am speriat, iubito!
În următoarele 15 minute, aveți reducere 30 la sută la fiecare halbă.
LA MOE
Una pentru fiecare client. Doar berea locală.
Nu aveți voie să împărțiți.
Subtitrarea: Oana Bunea