EN MYY KOULUN OMAISUUTTA.
Ei. Ei!
Tuhma koira! Irti!
Lopeta, Pukin pikku apuri. Ei urheilusivuja!
Typerä koira.
Ei! Pysy kaukana. Tämä ei ole sinun vaan Homerin ruokaa.
Herää jo, Lisa. Nyt on koulupäivä.
Et näytä kovin terveeltä.
Kyllä tämä tästä. Anna eväslaatikko käteeni.
Olet tulikuuma, ja poskesi ovat turvoksissa.
Sinulla on varmaan sikotauti. Soitan tri Hibbertille.
-Koiralla on nälkä! -Anna sille ruokaa.
Kyllä, herrani.
Olet paras ystäväni. Olet paras ystäväni. Olet paras ystäväni.
Tohtori Hibbert, täällä on Marge Simpson.
En toki ole vihainen, mutta mistä saitte kotinumeroni?
-Tuohan on nerokasta. -Lisalla taitaa olla sikotauti.
Luottaisin mieluusti diagnoosiinne,
mutta se olisi ammattini kannalta uskaliasta. Tutkin aikatauluani.
Kahdelta sopii hyvin. Kiitos, tohtori.
Lisa teeskentelee. Jos hän jää kotiin, minäkin jään.
Jos Bart jää kotiin, minä lähden kouluun.
Jos Lisa menee kouluun, minäkin menen kouluun.
Jos Lisa jää kotiin, minäkin jään.
Älä pane veljesi päätä pyörälle. Mukavaa päivää.
-Pyydä läksyt mrs Hooverilta. -Läksytkö?
Haaskasit vesirokon. Älä haaskaa sikotautiakin.
SÄRKYMÄTÖN
-Hei, Bart. -Hei, Otto.
-Moi, karvainen kaveri. -Mene kotiin, poika.
KUIVATTUA LIHAA
Senkin kulkukoira, katoa silmistäni.
-Haloo. -Täällä on Sylvia Winfield.
Koiranne on taas altaassani. Soitan saman tien rankkurille.
Niinkö? Sen kuin soitatte rakkaalle rankkurillenne.
Senkin noita-akka! Koirani on hihnassa takapihalla.
Tässä korttelissa, tässä maailmassa, on vain yksi perhe,
joka antaa tuollaisen hirviön olla vapaana.
Oletteko te kuuro vai typerä?
Sanon tämän vielä kerran ja sitten suljen puhelimen.
Se ei ole minun koirani.
Panin koirani hihnaan oman kotini pihalle.
Katson sitä parhaillaan...
Heissulivei, Simpson. Oletko lenkillä? Sehän on hienoa.
Voi tätä vintiötä. Se on ihan märkä koira, eikö olekin?
Kappas vain. Mr Universum on kävelyllä.
-Voi kun olisinkin. -Johan on tamineet.
Söpöt käsipainot, nilkkapainot ja kaikki.
-Salamurhaaja-tossut! -Totta puhut.
Niissä on tarranauha, vesipumppu, hajunsyöjä,
sivuheijastimet ja rekisterikilvet.
-Mitä maksoit? -Ei näitä ihan ilmaiseksi saa.
Joskus sitä pitää kuitenkin hemmotella itseään.
Syke laskee. Tossua toisen eteen!
-Sylkirauhasissa on värimuutoksia. -Hyvänen aika.
-Turvotusta. -Tiesin tämän.
Pikku Lisalla on sikotauti. Et pääse viikkoon kouluun.
En halua jäädä jälkeen.
Onpa pienellä tytöllä paljon vastuuntuntoa.
-Mikä lempiaineesi on? -Aritmetiikka.
Pääset taas pian käsiksi polygoneihin, hypotenuusiin -
ja algoritmeihin. Lepäähän nyt ja ota tikkari.
Haloo. Hei, Lisa. Mikä sinulla on?
Sikotautiko? Se on pusutauti. Pikku tytöstäni on tulossa iso!
Yäk! Älä viitsi, isä.
Mitä pikku tyttöseni haluaa? Mitä?
Kirjoitan ne muistiin. Teiniunelma-lehti -
sekä Teinimuoti ja Teinihurjastelu -lehdet.
Hyvä on. Sinähän se potilas olet. Hei sitten.
-Lähden aikaisin. Hoidathan hommat? -Tietysti.
Tässä se on, Lisa. Bouvier'n suvun perintötäkki.
Tosi siistiä. Se haisee historialliselta.
Naiset ovat viiden sukupolven ajan lisänneet siihen tilkun.
-Nyt on sinun vuorosi. -En osaa ommella.
Osaat toki. Et vain tiedä sitä. Suonissasi virtaa miljoona tikkiä.
-Tuo oli mahtavaa. -Yritä sinä.
Ihon pitää vain antaa kovettua.
Huomaatko? Tätä sanotaan ompelusormeksi.
Voi veljet. Kaksi dollaria.
Otan nämä kolme. Ne ovat tyttärelleni.
-Niin varmaan. -Viisastelija.
Salamurhaaja-tossut! Voi ei, 125 dollaria.
Joskus sitä pitää kuitenkin hemmotella itseään.
-Minulla ei ole varaa... -Käsken sinun ostaa ne!
Hyvä on.
-Tämä on minun. -"Joraa vaan?" Mitä se tarkoittaa?
-En tiedä vieläkään. -Tässä ovat tyhmät läksysi.
Äänneoppia, sanastotehtävä, tukiopetustekstiä.
Tee läksysi itse.
Toin ne lehdet. Montako noita Corey-nimisiä oikein on?
-Kahdeksan. Kiitos. -Vau, Salamurhaajat!
Katso ja kadehdi.
-Onpa hienot lenkkarit. -Ne maksavatkin 125 taalaa.
125 dollariako? Homer!
Meidän piti neuvotella suurista ostoksista.
Ostit palohälyttimiä, eikä täällä ole ollut yhtään tulipaloa.
...hurjin takaa-ajo mies- tai naismuistiin.
Tulen vain sinun ohjelmaasi, Joe.
Näyttelijän silmämunien on oltava valkoiset.
Täällä näyttää olevan monta hyvää koirakoulua.
Koulu ratkaisee mielestäsi kaiken.
KOVISKOULU
VON BOKSERIN KOIRAPARANTOLA
TRI MARVIN MONROEN KOIRATERAPIA
Tämä vaikuttaa oikein hyvämaineiselta.
Onpa kaunis käsiala. Ota toffee. Onpa siisti koira. Hienoa.
-Saanko lainata Pirun pukki apuria? -Se on Pukin pikku apuri.
Useimmat teistä tietävät jo, että rakkaus ja kiintymys -
tekevät koirasta ihanan pikku ilopillerin.
Pötyä! Niin opettavat huijarit, ja sen uskovat tolvanat.
Tämä on tärkein sana, jonka eläessänne kuulette: kuristuspanta.
Koiraa kasvatetaan kuin lasta: yksinkertaisin käskyin.
Maahan! Käskyä seuraa viipymättä ojentaminen.
Mistä tiedämme, toimimmeko kyllin tehokkaasti?
Koiran silmät pullistuvat. Kieli työntyy esiin ja vaihtaa väriä.
-Onko koirani kuollut? -Tuota kysytään aina.
Panta ei oikeasti kurista. Koirat hengittävät kyllä.
-Jack, lapsi on ehkä sinun. -Niin varmasti on, muru.
-Todista se. -Kohtelet minua kuin saastaa.
Niin, koska pidät siitä.
Onko tämä aina yhtä hyvä?
Vilkuilen tätä joskus. Katson tätä nyt vain siksi,
koska Randy herää koomasta ja tietää ruumiin olevan venevajassa.
-Tuhma koira! -Älä pelkää, Lumipallo.
Mitä tehdään, jos Pikku apuri ei opi koirakoulussa mitään?
En tiedä.
-Luulin, että olet kuollut. -Niin olinkin!
Koira voi tehdä tarpeensa kahdella tavalla: kuin uskollinen ystävä -
tai kuin letku ilman palomiestä.
-Kumpi tapa tämä oli? -Letku, senkin ryppyinen ämmä.
-En haluakaan näitä kenkiä. -Mitä niille tapahtui?
Uskollinen koirani kantoi niitä minulle, ja ne hajosivat.
Takuu ei kata tulipaloa, varkautta eikä koiria.
-Onpa iso pikkuleipä. -Aloha.
-Kelpaako ilmainen maistiainen? -Hinta on kohdallaan.
Nam, macamademiapähkinöitä.
-Ne maksavat vain dollarin. -Sitäkö sinä juonitkin!
Luot riippuvuuden ja hilaat hinnan ylös. Hyvä on.
"Tämä kuuluu -
Homer J. Simpsonille.
Näpit irti."
Katso. Tilkkuni on valmis.
Se kuvaa kahta tärkeintä musiikillista vaikuttajaani.
Vasemmalla on musiikinopettajani mr Largo.
Hän opetti, että jaloinkin konsertto voi menettää sielunsa.
Oikealla on Veri-ien Murphy.
Hän opetti, että musiikki on tulta, joka tulee ulos suusta.
Eteen on parasta tökätä soitin. Katso.
Tule katsomaan, mitä pikku potilas on tehnyt.
Minun tilkkutäkkini! Kuusi sukupolvea on tuhottu.
Marge, kultaseni... Älähän nyt.
Älä ole surullinen. Ei maailma tähän kaadu.
Rakastimme sitä täkkiä, mutta emme voi kiintyä liiaksi... Ei!
Pikkuleipäni!
Tämä ei voi olla totta. Tämä ei voi olla totta!
Nyt pidetään perhekokous keittiössä.
-Emme ole ennen pitäneet kokousta. -Luovumme perheenjäsenestä.
-Mitä sinä tarkoitat? -Tarkoitan, että...
Et anna koiraani pois!
Sytytän tukkani ja panen sokeria bensatankkiin!
Olen kärsinyt tuon koiran takia, mutta kun katson sen tyhjiä silmiä,
en voi päästää sitä luotani. Äiti on varmasti samaa mieltä.
Ei. Olen samaa mieltä kuin isä.
Oletko? Lällällää!
Älä viitsi. Kysymys ei ole vain täkistä. Koira syö kaiken.
Se ei tottele eikä ole edes sisäsiisti.
Se pantiin koirakouluunkin, mutta se ei edisty.
Jos Pukin pikku apuri selviää kaikista kokeista, saammeko pitää sen?
-Ette. -Se on lemmikkimme.
Voimme epäillä sen luonnetta mutta emme sen sydäntä.
Ratkaistaanko rakkaan ongelmat heittämällä rakas pois?
Jos minusta meinataan vetää piuhat irti,
haluan sinut avukseni.
Jos se läpäisee kokeet, voimme pitää sen.
Katso nyt. Ei tämä ole vaikeaa. Kierähdä.
-Kierähdä näin. -Onnea. Ansaitset toffeen.
Kiitos, mariseva vanhapiika.
-Lähetetään ilmoitus myöhemmin. -Meidän pitää olla lujia.
"Maailman fiksuin koira annetaan rakastavaan kotiin.
Sanoo 'rakastan sinua', kun käsketään." Kirjoita.
No niin. Istu. Minä käskin sinun istua!
Mene kävelemään. Nuuski toisen koiran pyllyä.
Siinä näette. Se tottelee minua.
Emme millään haluaisi luopua siitä.
Muutamme maahan, jossa ei sallita koiria.
Ai mitä haluatte kuulla? Mikäs siinä.
Tänne, poika! Panehan se luu pois. Tänne, poika.
Sano sedälle "rakastan sinua".
Rakastan sinua. Hyvä koira. Hyvä!
Eikö olekin ällistyttävää? Nähdään pian.
Uskotte, että koiranne osaavat käskyn "paikka".
Katsotaan, pysyvätkö ne poissa lihan kimpusta.
Paikka.
Paikka, poika. Paikka. Paikka!
Se sopii maatilalle. Muulit eivät ole ainoita hyviä juhtia.
Kärsimättömät luulevat niin, mutta kärsivälliset eivät.
Voitte hakea sen huomenna.
ONKO AIREDALE 90-LUVUN KOIRA?
Mrs Winthrop, sain ajatuksen.
Saatte maksun joka tapauksessa. Voisitteko päästää koirani läpi?
Ymmärrän. Leima, kiitos, ja sitten seuraava.
-Niin juuri. -Taivahan talikynttilät.
Ehkä tukeudun vanhoihin tapoihin kuin pureskeltuun kenkään,
kun perinteet nukutetaan tai kastroidaan yksi toisensa jälkeen.
Mutta minun aikani ei vielä ole ohi.
Maailma ei kaipaa lisää opiskelijoita, jotka eivät osaa istua.
Kyllä se istuu. Tule, poika. Istu.
Vedä ketjusta. Ojenna koiraa.
-En halua kuristaa koiraani. -Vedä siitä ketjusta!
Ei ole sinun syysi, että olet tyhmä.
-Mitä sinä teet? -Ompelen uutta tilkkua.
Ihminen voi olla yksi lenkki ketjussa, mutta myös aloittaa omansa.
Tämä tilkku kuvaa vanhan täkin tuhoa.
Olet todella tavoittanut hetken tunnelman.
Tottele nyt. Istu.
Istu. Istu! Istu! Istu!
-Voi rähmä. -Ei se enää opi.
Älä kiduta sitä viimeisinä yhteisinä hetkinänne.
Tee sen kanssa jotain hauskaa.
Nouda, poika.
Minulle tulee ikävä sinua. Luulin, että olemme aina kavereita.
Mutta... meidän on jätettävä hyvästit...
koska et ymmärrä mitään, mitä sanon.
Kunpa tietäisit, miten tärkeää sinun on istua.
Hetkinen. Nythän sinä istuit.
Pälä pälä pälä... Maahan.
Anna tassua.
Paikka. Sano iso sana.
Noin sitä pitää! Hyvä poika. Kierähdä.
Johan on helvetti. Se oli hieno esitys.
BUDDY KARKASI
LAO-TZU SÖI MYRKKYSAMMAKON
PIKKU APURI PURI BARTIA HOMER VIIS VEISASI