EN VOUHOTA.
Parhaat sarjikset on kohta myyty.
Sinä ostat aina vain nynnyn Kasper-kummituksen.
Sekoitat kiltteyden nynnyyteen. Sinusta ei tule suosittua.
-Kasper on Riku Rikkaan haamu. -He ovat samannäköisiä.
-Mitenköhän Riku kuoli? -Ehkä hän turhautui rahoihinsa.
Puhuisitte mukavampia.
Radioaktiivinen mies ei ikinä lyö roistoa sanomatta jotain siistiä.
Hän ei ole muita sanavalmiimpi.
Hän lyö äijän aurinkoon ja sanoo: "Onko tarpeeksi lämmintä?"
"SARJAKUVA-ASTEEN YHTEYS" -MESSUT
Olisimmepa pukeutuneet sarjakuvahahmoiksi.
Apuun saapuu...
Bartman!
-Ketä sinä esität? -Bartmania.
-En ole kuullutkaan. Täysi hinta. -Vedätystä.
Onko mikrofoni päällä?
Tervetuloa vuosittaisille sarjakuvamessuille.
Kiitos, että olette tukeneet kaupungin kassaa 300 dollarilla.
Teidän nuorekas intonne on tuonut minuunkin uutta hehkua.
-Olen kuin Radiomies. -Radioaktiivinen mies, nuija!
Erehdyin.
Pitäkää hauskaa ja poistukaa kuudelta. Nimi ylös. Kukaan ei nolaa minua.
Onko kukaan tuonut vulkanuslaista vasenta korvaa?
Katsotaanpa. Täällä on työkaluvyö ja valomiekka. Valitan.
JOVIAALI JACK TATE ARVOSTELEE SARJAKUVASI
-Hei, Bart-jäbä. -Otto-mies, mitä kuuluu?
Sarjikseni kertoo sankarista, joka ajaa päivät koulubussia.
Yöt se taistelee vampyyreja vastaan maailmanlopun sotatantereella.
Me mennään katsomaan Buddy Hodgesia.
Joka esitti Laskeumapoikaa? Eikö hän kuollutkaan Vietnamissa?
Laramie-tupakat rauhoittavat, jotta pystyn torjumaan pahuutta.
Olisinpa minä tarpeeksi vanha polttamaan.
Et ennen kuin olet 16, Laskeumapoika.
Varo!
Ehtiikö Radioaktiivinen mies pelastaa Maan ajoissa?
Eikö ollutkin hienoa?
Haluamme muistaa Dirk Richterin Radioaktiivisesta miehestä -
eikä viimeisten vuosien sekoiluista, joten kysytään mukavia.
Tervetuloa, Buddy "Laskeumapoika" Hodges!
Onko kysymyksiä?
Kun Radioaktiivinen mies sai kutistus- seerumia, miten pukukin kutistui?
En tiedä, mutta olin juuri mukana Catsissa. Näkikö kukaan?
-Minä haluan kysyä! -Poika, jolla on naamio.
Kummitteleekohan Dirk Richter ilotalossa, jossa hänet ammuttiin?
Dirk Richter oli hieno ihminen. Antakaa hänen olla, pikkuvampyyrit.
Radioaktiivinen mies numero 72.
Siinä hän nai Toukkatytön.
Numero 9! Ennen kuin Laskeuma- pojasta tuli hänen suojattinsa.
Näytän teille jotain ainutlaatuista, jos pidätte likaiset sormenne irti.
-Katsokaa! -Radioaktiivisen miehen ykkösnumero.
-Se on ainakin millin arvoinen. -Saat sen satasella.
Minulla on vain kolmekymppiä. Minun on pakko saada se.
Jumala pani minut maan päälle ostamaan tuon sarjakuvalehden.
Ei tunteenpurkauksia.
Oliko teillä hauskaa?
Sain dollarilla 35 Kasperia ja 12 Lois Lanea.
Mitä Teräsmies näki hänessä? Minä otan Ihmenaisen.
Ja kultaisen lasson. Hän saisi sitoa minut milloin vain.
-Homer! -Kunhan pelleilin.
Mitä sanotte, jos mennään syömään Hassu-burgeriin? Minä tarjoan.
Sinä se törsäät, kun viet meidät niin hienoon ravintolaan.
-Mitä meinaat? -Tarvitsen satasen sarjikseen.
-Kuka sen on tehnyt? Joku taituriko? -Haluan sitä eniten maailmassa.
-Ole kiltti, isä. -Ei.
Yleensä taivun, kun ärsytät minua, joten en suutu, että jaksat yrittää.
Me kaikki kuitenkin tiedämme, etten anna sinulle satasta.
-Joko lakkaat jankkaamasta? -En.
Hyvä on!
Minä voitin! Siitäs sait! Mitä siihen sanot?
Älä ilku, Homer.
Bart, sinun iässäsi suurin toiveeni oli saada leikkiuuni.
Vanhemmat eivät ostaneet, joten kysyin siskoiltani.
-Saat puolet viikkorahoistamme. -Jos olet orjamme.
-Saamme lisää vapaa-aikaa. -Ruvetaan polttamaan.
Kuukausikaupalla minä raadoin, kun siskot polttivat.
Venus!
Hihalaput pitää pestä käsin ja vääntää rutikuiviksi.
Suuri päivä koitti. Koska olin ahertanut,
ruoka maistui aina erityisen hyvältä.
-Osa-aikatyö voisi olla ratkaisu. -Raadat jo Maggien ja Lisan kanssa.
Äiti tarkoitti, että sinä menisit töihin, hölmö.
Menisin töihin? Olivatko he tosissaan?
En tajunnut sitä silloin, mutta osa lapsuuttani oli ohi.
-Mitä sinä tuijotat? -En mitään.
Emme sanoneet mitään, mutta silloin isä ja minä olimme läheisempiä...
-Lopeta, Bart! -Anteeksi.
Tarvitsen rahaa, paljon rahaa.
Tyhjiä pulloja... Tämä oli melkein tyhjä.
-Ole hyvä, Apu. -Haluatko pantilla kirsikkajuoman?
-En, tarvitsen rahaa. -Kauppamiehiä.
Bartille Patty- ja Selma-tädiltä
Vaihda Amerikan rahaksi. Olivatko ne vain 3 sentin arvoisia?
Elämä risaiseksi.
Tämä on nöyryyttävää. Olen kuin mikäkin nynny.
-Miten menee? -Kaikki nauravat, mutteivät osta.
Vetoa heidän myötätuntoonsa.
Nyt näytät säälittävältä.
Sitruunamehu on tylsää. Tarvitsen uuden tuotteen.
Käykää jonoon! Halpaa kaljaa ja ymmärrystä!
-Antaisitko luottoa? -Ala vetää.
-Onko sinulla alkoholinmyyntilupa? -Koira söi sen.
-Teillä on varmaan jano. Talo tarjoaa. -Tämä on pojan ensimmäinen rike.
Emmeköhän voi katsoa tätä läpi sormien.
Nähdään, konstaapelit.
Mitä tämä on?
Minun kaljani! Minun kauniit kaljani!
Poika yrittää epätoivoissaan saada rahaa sarjakuvalehteen.
Vai sarjakuvalehteen? Pojat ovat poikia.
-Onko se Natsinmurskaaja? -Ei kai.
Lähetä hänet minun luokseni. Minulla on pikkutöitä.
Kai hän osaa sekoittaa valkopyykit?
Mrs Glick?
Olet varmaan Burt Simpson. Sinulla on vahva, nuori selkä.
Otatko jotain syötävää? Kuivattuja aprikooseja, mantelimassaa?
-Hapankaalikarkkeja? -Ei kiitos. Kuka tuo on?
Veljeni Asa. Hän kuoli ensimmäisessä maailmansodassa.
Hän piteli kranaattia liian kauan.
Tästä saat, keisari Ville. Terveiset setä Samulilta ja D-komppanialta.
Johnnylta, Harrisonilta, Brooklyn Bobilta ja Reggieltä.
-Ole hyvä. Pojat pitävät makeisista. -Ei kiitos.
-Pojat pitävät makeisista. -Rupeaisin mieluummin töihin.
Aloita kevyillä pihatöillä. Sitten saat ohrajuomaa.
Kitke kaikki rikkaruohot. Tiedät kai, mitkä ovat rikkaruohoja?
-Kaikkiko? -Hyvä poika.
Ole varovainen saksien kanssa. Olen sisällä katsomassa tv:tä.
-Älä, Jack. Olen naimisissa. -Se kai minua kiihottaakin.
Lopeta. Vielä vähän.
Saastaista, mutta todellakin kiihottavaa.
-Valmista. -Sinusta tulee verta. Haen jodin.
Jodia.
-Älä pelkää. -Teidän ei tarvitse...
Mikään ei tepsi niin kuin jodi.
-Saitko rahaa? -En vielä, mutta ainakin kärsin.
On kilttiä, että autat mrs Glickiä. Hänellä ei ole ketään.
Eikä syyttä.
Ränneihin kerääntyy liejua.
Minä liejut näytän, harppu.
Tänään pesemme Beulahin. Tiedätkö, mikä se on?
Joku vanha naistenjuttu, josta ei ole kuultu 50 vuoteen?
Se oli hääpukuni, mutta sitten värjäsin sen mustaksi.
-Siitä tuli surupukuni. -Hyvä tarina.
Viime yönä näin unta, että pidin sinua sylissäni.
Ei jodia! Käyttäkää liekinheitintä tai amputoikaa käteni, muttei...
Tänään on palkkapäivä. Olet varmaan odottanut tätä.
Tästä saat kaksi 25-senttistä. Ansaitset joka sentin.
Olen kertonut sinusta ystävilleni, ja heilläkin on sinulle töitä.
-Kaksi 25-senttistä? -Et muistanut kiittää.
Voin lähteä huutamatta ja kiroilematta, mutta en sano kiitos.
Eipä kestä.
Menehän siitä tuhlaamaan rahasi makeisiin.
Vai makeisiin. Joku saisi makeilla hänelle.
Raadoin koko viikon, ja se harppu antoi vain 50 senttiä.
Kun minä olin sinun ikäisesi, se oli suuri raha.
Olen tehnyt kaikkeni, mutta minulla on vain 35 dollaria.
Työ on tyhmille.
Minä tajusin sen vasta, kun olin sinua kaksi kertaa vanhempi.
Saanko sen 40 dollarilla? Enempää minulla ei ole. Myin siemeniä.
Kävin tädin luona hoitokodissa ja ongin 10-senttisen viemäristä.
-Ei! Mitä haluat? -Saanko sen 35:llä?
Ei! Minä olen kansatieteen maisteri.
Onko sinulla Yastrzemski vuodelta 1973, kun hänellä oli pulisongit?
Jos sinulla ei ole kolmeakymppiä, en nouse pallilta.
Hyvä on.
Jos me kolme panemme rahamme yhteen,
voimme ostaa Radioaktiivisen miehen ykkösnumeron nyt heti.
-Siinä on. -En halua sitä.
Ostamme Radioaktiivisen miehen ykkösnumeron, joten hae se.
Onnistuu.
Haistakaa sitä, pojat.
-Tämä on unta. -Se tuoksuu ihan isoisältä.
Taitaa tulla sade. Pitää viedä se kotiin.
Taisitte saada enemmän kuin osasitte odottaa.
SULJETTU
Housuni tarttuivat piikkilankaan.
Voi luoja, nielaisu, atomipommi!
Minusta tulee radioaktiivinen.
Tästä päivästä lähtien olen Radioaktiivinen mies.
-Vai niin siinä kävi. -Luulisi pommin tappaneen hänet.
-Nytpä tiedät. -Käännä sivua, Bart.
Varovasti, varovasti...
-Voitte tulla lukemaan milloin vain. -Miksen voi pitää sitä meillä?
-Se on meidänkin lehtemme. -Bart pitää maanantait ja torstait,
Milhouse tiistait ja perjantait ja minä keskiviikot ja lauantait.
Hetkinen. Entä sunnuntait?
Se päätetään satunnaisarvonnalla.
Minä otan luvut 1-3, Milhouse 4-6 ja Bart 7-9.
-Hetkinen. Entä nolla? -Niin, entä nolla?
Jos tulee nolla, ratkaistaan kivi, sakset, paperi -pelillä.
Mitä sanotte?
Hienoa. Tänään on lauantai, joten taidan viedä lehteni...
Hyvä yritys, Martin, mutta tänään lehti pysyy täällä.
-Niin minäkin sitten. -Ja minä.
Hyvä, jäädään lehden kanssa tänne. Tämä on kuin olisi yökylässä.
Niin kuin hyvillä ystävillä on tapana.
-Haluan lukea sitä uudelleen. -Happosi tuhoavat painomusteen.
Sen pitää säilyä ikuisesti, niin että viimeinen meistä saa sen hautaansa.
-Vai viimeinen meistä? -Monien vuosien päästä.
-Älä töni. -Olette kumpikin minua vastaan.
Kukaan ei vedätä Bartholomew J. Simpsonia.
Maistuuko teille maito ja keksit?
Kiitos, mrs Simpson.
Nukkukaa hyvin, pojat.
-Yksikin askel, ja olet kuollut. -Minun pitää mennä vessaan.
-Niin minunkin, mutta pidättelen. -Mitä nyt?
-Ystävämme Martin varastaa lehden. -Sidotaan hänet.
-Näinkö kohtelet vieraitasi? -Hiljaa tai saat ompun suuhusi.
-Vahditaan häntä vuoroissa. -Minä aloitan.
Mitä yrität? Kun Bart on unten mailla ja kääntää selkänsä, isket.
-Ei onnistu. -Olet hullu. Kerron äidillesi.
-Martin, mitä kantelijoille tehdään? -Jotain pahempaa kuin pissahätäisille?
-Et voi estää minua. -Vai en voi!
Siellä on kaatosade. Kävisitkö katsomassa poikia?
Kaikki hyvin.
Bart! Lehti!
Älä päästä irti, Bart!
Maahan ei ole pitkä matka. Sade on varmaan pehmittänyt maata.
Jos et olisi sitonut minua, olisin voinut pelastaa lehden.
Auta! Oikeasti halusin Carl Yastrzemskin pulisonkikortin.
-Tulkaa sisään, ettette vilustu. -Voi, äiti.
Tulkaa nyt. Voitte leikkiä sitomisleikkiä sisällä.
Panin kaakaon kiehumaan. Kuka haluaa vaahtokarkkeja?
Nostaisin käteni, jos voisin.
Ei hyödytä. Taas yksi sarjakuvalehti on palannut maan tomuksi.
Kaikki raataminen oli turhaa.
Meille ei jäänyt mitään, koska emme osanneet jakaa.
-Mitä yrität sanoa? -En mitään. Harmittaa.
Maailma on taas turvassa.
Mutta miten kauan?