CENTRALA NUCLEARĂ SPRINGFIELD
ȘCOALA ELEMENTARĂ SPRINGFIELD
NU MĂ MAI DAU ÎN SPECTACOL.
ATENȚIE
REVISTA LUNARĂ MAMA FULGI GLAZURAȚI KRUSTY
Grăbește-te! Dacă n-ajungem la convenție curând,
toate benzile desenate bune se vor da!
Ce-ți pasă ție de benzile desenate?
Tu cumperi doar Casper fantoma „fricoasă”.
E trist că echivalezi prietenia cu frica.
Și sper să te împiedice să devii popular vreodată.
Știi ce cred?
Cred că fantoma Casper e Richie Rich.
Se aseamănă.
Cum o fi murit Richie?
Poate a realizat că nu merită să alergi după bani
și s-a sinucis.
- Copii, potoliți-vă. - Omul Radioactiv e tare!
Nu lovește pe nimeni fără să spună ceva tare.
Nu e mai deștept decât ceilalți.
Așa crezi? Privește.
Aruncă un tip în soare și spune: „Destul de cald pentru tine?”
Mă corectez.
„CONVENȚIA BENZILOR DESENATE”
Am ajuns!
$8 - $5 DACĂ PORȚI COSTUM DE PERSONAJ
Păcat că nu ne-am îmbrăcat ca personaje celebre.
Pare o reducere pentru...
Bartman!
CASIER
- Cine-ar trebui să fii? - Sunt Bartman.
- N-am auzit de el. Preț întreg. - Ce jecmăneală!
E pornit?
Tineri ai orașului Springfield,
ca primar vă urez bun venit la convenția anuală de carte haioasă.
Vă mulțumesc pentru contribuția de 300 de dolari la economia locală.
Spiritele voastre tinere dau strălucire acestui vechi depozit.
Mă simt ca Omul Radiație!
E „Omul Radioactiv”, tâmpitule!
Mă corectez.
Distrați-vă și aveți grijă să plecați până la șase.
Află numele mucosului. Nimeni nu-și bate joc de mine.
OBIECTE PIERDUTE
Scuzați-mă! A găsit cineva urechea stângă a lui Vulcan?
Să vedem.
Avem o curea utilitară, câteva tricordere, o sabie laser...
Îmi pare rău.
JOLLY JACK TATE ÎȚI EVALUEAZĂ MUNCA
- Salut, Bart! - Salut, Otto Mann! Ce-i aia?
Ideea mea proprie de revistă, piticule.
E despre un tip care conduce autobuzul școlii ziua,
OMUL AUTOBUZ
iar noaptea se luptă cu vampirii într-un război post-apocaliptic.
- Ca lumea! - Haide, Bart!
Mergem să vedem Buddy Hodges.
- Tipul care l-a jucat pe Fallout Boy? - Da!
Deci nu a fost ucis în Vietnam.
Țigările astea Laramie
îmi calmează nervii ca să pot lupta împotrivă răului.
Doamne, Omule Radioactiv!
Aș vrea să fiu mare, să fumez Laramie.
Îmi pare rău, Fallout Boy. Nu până faci 16 ani. Ai grijă!
Va ajunge Omul Radioactiv la timp ca să salveze Pământul?
VEDEȚI SĂPTĂMÂNA VIITOARE ȚIGĂRI LARAMIE
Nu-i așa c-a fost grozav?
Știți copii, sunt sigur că toți vrem să ne amintim de Dirk Richter
în rolul Omului Radioactiv
și nu de detaliile murdare din ultimii ani de viață.
Deci, puneți întrebări de bun gust.
Să-l întâmpinăm cum se cuvine pe Buddy „Fallout Boy” Hodges!
Aveți întrebări?
Când Omul Radioactiv a fost injectat cu ser de micșorare în numărul 234,
- cum de s-a micșorat costumul? - Sunt sigur că nu știu,
dar tocmai am jucat Rum Tum Tugger
în Turneul Național Cats.
- L-a văzut cineva? - Aici!
- Fallout Boy! Eu, eu! - Da, tu. băiatul mascat.
Crezi că fantoma lui Dirk Richter bântuie bordelul
unde i-a fost găsit corpul ciuruit de gloanțe?
Dirk Richter a fost un om minunat.
De ce nu-l lăsați în pace?
Hei! Omul Radioactiv numărul 72!
„A TE CĂSĂTORI CU DUȘMANUL”
Povestea în care Omul Radioactiv se căsătorește cu Fata Larvă.
Uau, numărul nouă!
OMUL RADIOACTIV FALLOUT BOY
Înainte ca Fallout Boy să fie luat sub tutelă.
Știți ceva! Vă arăt ceva foarte special
dacă vă țineți mânuțele murdare la spate.
Priviți!
Uau! Omul Radioactiv Numărul Unu.
„A CREAT UN EROU!”
Cred că-i un milion de dolari.
Adevărat! Dar ți-o vând cu 100, fiindcă-mi amintești de mine.
- N-am decât 30. - Atunci nu ți-o pot vinde.
Dar trebuie. N-am știut de ce Dumnezeu m-a pus pe Pământ.
Acum, știu. Să cumpăr revista aia.
Emoția ta nu e potrivită aici.
V-ați distrat, copii?
Da. Un om mi-a vândut 35 de reviste Casper pentru un dolar
și o duzină de Lois Lane.
Nu știu ce-a văzut Superman la ea. Dă-mi Femeia Minune!
Și lasoul de aur. Mă poate lega oricând.
- Homer! - Glumeam, Marge.
Hei! Ce ziceți de o cină la Krusty Burger?
Fac eu cinste!
În regulă, Homer! Ești chiar de treabă, tată,
să ne duci la un restaurant ca acesta.
- Unde vrei să ajungi? - Am nevoie de 100$ pentru o revistă
O sută de dolari? Cine a desenat-o? Michael Malangelo?
Te rog, tată! Îmi doresc asta mai mult decât orice pe lume.
Ce nasol!
- Te rog, tată! - Nu.
- Te rog, tată. - Nu. Nu!
Uite ce e, fiule. Toți știm
că, de obicei, când mă implori, eu cedez.
Nu sunt supărat pe tine că încerci. Înseamnă c-ai fost atent.
Dar știm cu toții că n-o să-ți dau 100 de dolari.
- O să te oprești? - Nu.
- Te oprești? - Nu.
Bine!
Am câștigat! În fața ta!
Da! Ce zici de asta?
Nu te bucura, Homer.
Știi, Bart, când eram de vârsta ta,
lucrul pe care l-am vrut mai mult decât orice pe lume
a fost un aragaz electric pentru copii.
Părinții mei nu mi-au dat banii,
așa că m-am dus la surorile mele.
- Îți dăm jumate din banii de buzunar. - Dacă ești sclava noastră.
- Bine. - Așa avem mai mult timp liber.
Hai să ne apucăm de fumat.
Luni de zile, am muncit în timp ce surorile mele fumau.
Venus
O, Venus!
Vrem rochiile alea spălate manual și uscate afară.
Dar a sosit ziua cea mare. Și fiindcă am muncit pentru el,
toate dulciurile acelea au avut un gust extraordinar.
Poate o slujbă cu jumătate de normă e soluția.
Mamă, nu ți-aș putea cere să faci asta.
Deja ai grijă de Maggie, iar Lisa te ține ocupată.
Zice să-ți iei tu o slujbă, deșteptule!
Eu?
Să-mi iau o slujbă? Vorbesc serios?
Nu mi-am dat seama atunci, dar o bucățică de copilărie
a dispărut pentru totdeauna.
- Bart! La ce te holbezi? - La nimic.
El n-a spus-o și nici eu, dar, în acel moment,
eu și tata am fost mai apropiați ca...
- Bart! Încetează! - Scuze.
Am nevoie de bani Mulți bani
Sticle goale.
E practic goală.
- Poftim, Apu. - Foarte bine. Vrei să scad garanția
din costul unui squishy de cireșe jumbo?
Astăzi, nu. Am nevoie de mărunțiș.
E bine că înveți o meserie.
PENTRU BART DE LA MĂTUȘILE PATTY ȘI SELMA
VALUTĂ
- Americanizează asta. - Bine.
Toate monezile astea nu valorau decât trei cenți?
Ca-n vremurile bune.
E atât de umilitor. Mă simt ca un tocilar.
- Cum merge, Bart? - Îngrozitor.
LIMONADĂ 10 CENȚI
Mașinile încetinesc, dar nu vând.
Poate trebuie să îi atragi cu ceva. Să vedem...
Acum arăți patetic.
Limonada nu merge. Am nevoie de un produs nou.
Să vedem...
BERE LA CINCI CENȚI
Stați! Nu vă înghesuiți. Bere ieftină și conversație.
Poftiți.
Bart, îmi dai pe datorie?
- Momentan nu prea am bani. - Valea!
Ai autorizație pentru băuturi alcoolice?
A mâncat-o cățelul.
Îți trebuie autorizație să vinzi bere.
Probabil că sunteți însetați după ce-ați scris atâtea amenzi.
Beți din partea casei.
- E prima infracțiune... - Cred că o putem trece cu vederea.
La revedere, polițiștilor!
Hei, ce se...
Berea mea! Berea mea frumoasă!
COAFOR UNISEX JAKE
Bietul băiat e așa de disperat.
Vrea să câștige bani ca să cumpere o revistă.
O revistă de benzi desenate? Vai, băieții nu se schimbă niciodată.
- Pe care? Distrugătorul de naziști? - Nu cred.
Trimite-l la mine acasă. Am niște treburi de făcut.
Știe cum să amestece varul, nu?
Doamnă Glick?
Trebuie să fii Bart Simpson.
Se pare că ai un spate puternic.
Vrei să mănânci ceva? Am caise uscate, pastă de migdale,
- bomboane de varză acră. - Nu, mulțumesc.
- Cine e aici? - E fratele meu, Asa.
A fost ucis în Primul Război Mondial.
A ținut o grenadă prea mult.
Asta e pentru tine, Kaiser Bill.
Cadou de la Unchiul Sam și băieții din compania D.
Johnny, Harrison, Brooklyn Bob și Reggie.
Până și Reggie. Nu e așa de îngâmfat după ce...
Poftim, ia niște bomboane!
- Băieților le plac bomboanele. - Nu, mersi.
Băieților le plac bomboanele!
Mai bine mă apuc de treabă.
Începem cu puțină muncă în curte.
Și când termini, te așteaptă o acadea de orz.
Vreau să cureți toate buruienile.
Știi care sunt buruieni, nu-i așa?
- Toate? - Bravo.
Ai grijă cu astea. Sunt înăuntru, mă uit la telenovele.
- Jack, te rog. Sunt căsătorită. - De aceea mă atragi așa de mult.
- Încetează. Mai mult... - Obscen...
dar cu adevărat excitant.
- Am terminat. - Doamne Dumnezeule!
Sângerezi. Aduc iodul.
Să vedem. Compresă de monturi, ficat, iod.
- Stai cuminte. - Doamnă, nu trebuie să...
N-au îmbunătățit niciodată iodul.
- Bună, mamă! - Ai făcut bani?
Nu încă, dar cel puțin am dureri mari.
Cred că e foarte frumos ce faci pentru dna Glick.
- Biata de ea, nu are pe nimeni. - Nu degeaba.
Nămolul se adună în burlanele alea, nu-i așa?
Îți dau eu nămol, babă nebună.
Azi, spălam Beulah. Știi ce e aia?
Ceva bătrânesc de care nimeni n-a auzit de 50 de ani?
Nu. A fost rochia mea de mireasă.
Dar apoi, am vopsit-o neagră
- și a devenit rochia de doliu. - Grozavă poveste!
MAGAZIN TURNUL ANDROID ȘI DE CĂRȚI DE BASEBALL
„DU-MĂ LA REVISTELE DE BENZI DESENATE ȘI CĂRȚILE DE BASEBALL
Noaptea trecută, am visat că te țineam în brațe.
Nu, nu iodul. Arde microbii cu o torță,
amputează-mi brațul, dar nu...
E ziua de plată.
Pun pariu că de-abia așteptai asta.
- Da, doamnă. - Poftim. 50 de cenți.
- 50 de cenți? - Meriți fiecare bănuț.
Le-am spus prietenelor mele despre tine
și au și ele treburi de făcut.
- Cincizeci de cenți? - Bart, n-ai spus mulțumesc.
Ascultați, doamnă! Pot să plec fără să țip
și pot să plec fără să înjur.
Dar, în niciun caz, n-o să spun mulțumesc.
Cu plăcere. Bine, poți să pleci
și cheltuie banii pe fluiere și plăcinte.
Plăcinte, pe naiba!
- Cineva trebuie să-i arate ei. - Care-i problema?
M-am spetit toată săptămâna pentru bătrână aia ofilită
și mi-a dat doar 50 de cenți.
Hei, când eram de vârsta ta cincizeci de cenți erau mulți bani
- Serios? - Nu.
Tată, am făcut tot ce-am putut și am doar 35 de dolari.
M-am săturat de muncă.
- Munca e pentru fraieri. - Fiule, sunt mândru de tine.
Aveam de două ori vârsta ta când mi-am dat seama.
- O pot avea pentru 40 de dolari? - Patruzeci? Nici vorbă.
- M-ai făcut să mă ridic pentru asta? - Atâta am. Am vândut semințe.
Mi-am vizitat mătușa la azil.
Am pescuit zece cenți din canalizare!
- Nu. Ce vrei? - Mi-o dai cu 35 de dolari?
Nu! Copii afurisiți! N-am nevoie de asta.
Am un master în folclor și mitologie.
Scuzați-mă!
Aveți cartonașul de baseball Carl Yastrzemski
din 1973 când purta perciuni mari?
Arată-mi 30 de dolari,
fiindcă dacă nu-i ai, nu mă ridic de pe scaun.
Bine.
Stai puțin!
Martin, dacă tu, Milhouse și eu lucrăm împreună,
putem cumpăra o copie din Omul Radioactiv Numărul Unu acum!
Uau!
- Poftim. Muttonchop Yaz. - Nu-l mai vreau.
- Copii afurisiți! - Uite, avem 100 de dolari
și vrem să cumpărăm Omul Radioactiv Numărul Unu.
De ce nu te duci acolo
- și ne-o aduci. - Da, domnule!
Uau! Respirați adânc, băieți!
Din asta sunt făcute visele.
- Miroase ca bunicul. - O să plouă.
Mai bine o ducem acasă.
Ați cumpărat mai mult decât vă așteptați.
ÎNCHIS
TESTARE NUCLEARĂ INTERZIS
Pantalonii mei...
prinși în sârmă ghimpată!
Dumnezeule! (Sufocat) O bombă A!
Devin radioactiv.
De azi înainte, mă voi numi...
Omul Radioactiv!
Deci așa s-a întâmplat.
Credeam că o bombă atomică l-ar fi omorât.
- Acum știi mai bine. - Dă pagina, Bart!
Încet, încet.
Puteți veni oricând să o citiți.
- De ce să n-o ținem la mine? - La tine? Ce prostie!
Revista e a noastră la fel cum e și a ta.
Ce ziceți de asta?
Bart o poate avea luni și joi, Milhouse o are marți și vineri,
și subsemnatul o ia miercuri și sâmbătă.
- Perfect. - Stai puțin!
- Dar duminica? - Da. Ce facem duminica?
Cel care o ține duminica va fi tras la sorți.
Eu aleg numerele de la unu la trei, Milhouse patru la șase,
- și Bart șapte la nouă. - Perfect.
Stai puțin! Dar zero?
- Da. Ce facem cu zero? - Da.
În cazul puțin probabil de zero,
proprietarul va fi determinat printr-un joc piatră, foarfece, hârtie.
Cei mai buni trei din cinci.
- Bine. - În regulă.
Excelent. Cum azi e duminică,
domnilor, cred că eu voi lua revista.
Bună încercare, Martin! Aproape a mers,
dar în seara asta, revista asta rămâne aici.
Dacă revista rămâne aici, rămân și eu.
Și eu.
Bine. Stăm toți aici cu revista.
Va fi ca o petrecere în pijamale.
Așa fac prietenii, nu? Prietenii adevărați.
- Vreau s-o mai citesc o dată. - Bună încercare!
Milhouse, acizii de pe mâinile tale o pot distruge.
Vrem să țină o veșnicie, ca ultimul rămas în viață
să aibă onoarea să fie înmormântat cu ea.
Ce vrei să spui prin „ultimul rămas”?
- Mă refer peste ani! - Da, sunt sigur.
Bart, nu-l împinge!
Știam eu. Sunteți împotriva mea.
Nimeni nu îl învinge pe Bartholomew J. Simpson.
- Încetează! - Tu să încetezi!
Nu, tu să încetezi!
M-am gândit că vreți niște lapte și fursecuri.
- Mulțumesc, dnă Simpson. - Mulțumesc, mamă.
Vise plăcute, băieți.
Încă un pas și vei muri.
- Trebuie să merg la baie. - Și eu,
- dar nu mă vezi ducându-mă. - Ce se petrece aici?
Dragul nostru prieten, Martin, încerca să fure revista.
Hai să-l legăm!
Bart, așa te porți cu toți musafirii?
Gura, purceluș! Că-ți bag un măr în gură.
Nu putem risca nimic. Va trebui să-l păzim pe rând.
- Bine. Eu primul. - Deci ăsta e jocul tău.
Să-l lăsăm pe Bart să adoarmă și când e cu spatele, gata!
- N-o să se întâmple așa ceva. - O iei razna, Bart.
Îi spun mamei tale.
Spune-i ce le facem turnătorilor.
Nu știu.
E mai rău decât ce le faci celor care merg la baie?
- Nu mă poți opri. - Ba bine că nu!
Homer, plouă tare acum. Poți să te duci la băieți?
Sunt bine.
Bart! Revista!
Nu-mi da drumul, Bart!
Milhouse, pământul nu e departe. Ploaia probabil l-a înmuiat.
Nu, Bart!
Dacă nu m-ați fi legat, aș putea salva revista.
Taci din gură!
Ajută-mă, Bart! Nici măcar n-am vrut revista.
L-am vrut pe Carl Yastrzemski cu perciuni mari.
Băieți, mai bine veniți în casă. Altfel o să răciți.
- Of, mamă! - Haideți!
Puteți juca jocul ăsta cu legatul înăuntru.
Am cacao cu lapte. Cine vrea imitație de bezele?
- Eu! - Și eu!
Aș ridica mâna, dnă Simpson, dac-aș putea.
E inutil, băieți.
O altă revistă de benzi desenate s-a întors în pământul din care a venit.
Am muncit așa de mult și n-a mai rămas nimic.
Nu ne-am ales cu nimic fiindcă n-am putut s-o împărțim.
- Ce vrei să spui? - Nimic. Mă cam enervează.
Lumea e în siguranță din nou...
dar... pentru cât timp?
SFÂRȘIT
Subtitrarea: Mihaela Meci