God morgen, sir. Vil du ha kaffe?
Nei, lovnaden om en ny dag er mer enn nok oppkvikkende for meg.
Smithers, kaffe.
Vi trenger litt spenning her.
Kinasjakk, sir?
Nei, noe morsomt.
Noe mennene vil like, som en sikkerhetsøvelse.
Men hva slags?
Nedsmeltningsalarm? Gal-hund-øvelse? Luftskipangrep?
Jeg tror det blir brannøvelse.
BRANNØVELSE
Ålreit, popkornet er ferdig.
Det er brannalarmen.
-Vi må komme oss ut. -Vent på meg.
Kom igjen, kom igjen.
Ut av veien.
GAMLE DAGERS BILDER
Brann, brann.
Skal det ta så lang tid?
Hva er en bra tid for masseevakuering av hele fabrikken?
45 sekunder.
Og hvor lang tid til nå?
Jeg vet ikke, sir. Stoppeklokka går bare opp til 15 minutter.
Pokker. Hva slags trege typer er det som jobber for meg?
Her kommer en av karene.
Jeg vant visst, Mr. Burns.
Ja, du vant virkelig.
Du vant mer enn du regnet med.
For et avskyelig syn.
Har sett ryddigere oppførsel i en Ritz Brothers-film.
Dere trenger en leksjon i lagarbeid.
Kanskje han, men ikke jeg.
Ta det tilbake.
Nei, det kan du gjøre.
Slå ham, Carl. Du også, Lenny.
Så Burns får oss alle til å dra på en firmatur-
-oppe i fjellene for å lære om lagarbeid.
Det betyr at vi må avlyse planene om å være her.
Lagarbeid er overvurdert.
Tenk på det. Hvilket lag var Babe Ruth på?
-Hvem vet? -Yankees.
Deling er også noe tull. Og å hjelpe andre.
Og hva er dette tullet jeg hører om toleranse?
Ideene dine er spennende. Jeg vil abonnere på nyhetsskrivet ditt.
Men jeg tror vi er nødt til å dra på turen likevel.
BRUKBAR-PIGGEN STRATEGISK GRANITTRESERVE
Vi er framme.
Ålreit. La meg starte med å si at dette ikke blir noen landtur.
Dette blir den mest slitsomme, ryggbrekkende helgen i livet deres.
Jeg kan ikke understreke nok farene som...
Har du med familien, Simpson?
-Ja, sir. Jeg trodde det var meningen. -Idiot.
Simpson, familien din er nødt til å bli her.
-Å... -Slapp av, unger.
Dette er en nasjonalpark. Vi kan ha mye moro.
Jeg er redd det ikke er sånn lenger, ma'am.
Budsjettkutt har tvunget oss til å eliminere-
-alt som er det minste underholdende.
Vi sees.
Hvert tomannslag jobber seg gjennom villmarken-
-til en hytte gjemt ett eller annet sted på fjellet.
Rutene er forræderiske, så bruk kartet.
-Jeg mistet mitt. -Du har ikke fått noe ennå.
Når dere kommer fram, venter en gratulasjonsfest-
-med smørbrød og champagne til moderat pris.
Som ekstra lokkemat får det nest siste laget-
-et lattervekkende verdens-verste-ansatte-trofé.
Dette høres gøy ut.
Og det siste laget som kommer fram får sparken.
For å vise at jeg ikke favoriserer, skal både Smithers og jeg delta.
Hvem vet? Jeg kan bli den uheldige som får sparken.
Ikke særlig sannsynlig.
Jeg har lagt navnene deres i denne hatten.
Takk. Dere går ut i par etter som jeg trekker navn.
Lenny og Carl.
Faen. Jeg mener...
Faen.
Fong og Sutroy.
Kimball og Dawson.
Aimee og Drucker.
Simpson og Burns?
Stille, dust. Du er på det ene laget som ikke kan får sparken.
Sir, dette kan ikke stemme.
Du forsikret meg om at vi skulle bli kompiser.
Ja. For å være ærlig har du vært en prøvelse i det siste.
Hvorfor krangler vi alltid på ferie?
Det er bare ett navn igjen.
Den det gjelder, vil komme sammen med meg.
Personen er Waylon Smithers.
Perfekt. Det er perfekt.
Forbered dere på deres livs eventyr.
Dere skal kjempe for å overleve mot de brutale naturkreftene.
Innta plassene, ferdig, gå.
Klar, Mr. Burns?
Et øyeblikk.
Brukbar-piggen Besøkssenter
Hvem er det som kan hindre skogbranner?
DU JEG
Du trykket "du", og mente meg. Det er galt.
Det riktige svaret er du.
Mamma, kan Lisa og jeg leke ute, vekk fra bjørnen?
Ok. Men når dere får røde kinn, er det på tide å komme inn.
Hvordan kunne du gjøre dette mot meg, Mr. Burns, etter alt jeg har gjort.
Var du her, ville jeg ha sparket deg i den beinete, gamle baken.
Beinete, gamle baken. Beinete, gamle baken.
Takk, Simpson. Jeg har passet på figuren.
Lis, Lis, kom hit.
Jeg fant to snøfnugg som er nøyaktig like.
Å ja? La meg få se.
-Beklager. -Hei, Mr. Smithers.
Å, flott. Det er Bobsey-barna.
Rett det nysgjerrige blikket et annet sted.
Å, beklager. Det har vært en dårlig dag.
Kommer jeg ikke snart til toppen, kan jeg få sparken.
-Vi hjelper deg. -Jeg har klokke med minuttviser.
Ålreit. Dere kan bli med.
-Hva er klokka? -12.80.
-Nei, vent. Hva kommer etter 12? -Ett.
Nei, etter 12.
Si meg, Simpson. Hvis sjansen meldte seg til å ta en liten snarvei,-
-ville du vel ikke nøle med å ta den, eller hva?
-Ikke som sådan. -Ikke jeg heller.
Jeg føler at det hersker for mye hysteri i våre dager-
-angående såkalt juksing.
Ja, masse hysteri.
Hvis man kan benytte seg av en situasjon,-
-er det ens amerikanske plikt å gjøre det.
Hvorfor skal løpet vinnes av den raske og ordleken av den smarte?
Skal de få vinne på grunn av gaven Gud ga dem?
Juks er en gave en mann gir seg selv.
-Mr. Burns, vi må jukse. -Ypperlig.
Og for å gjøre det, foreslår jeg en tur i hesteløs slede.
Du kan virkelig jukse, Mr. Burns.
Ja. Jeg er jo eldre enn deg.
Du vet, Simpson, du er ikke så frastøtende som du virket-
- da vi først møttes. -Nei, sir. Det er jeg ikke.
Bart? Lisa?
Hallo?
Historien om nasjonalparkene begynner i 1872.
Kanskje vi skal la John Muir fortelle.
Å ja. Jeg husker jeg...
Unnskyld, sir. Jeg finner ikke barna.
-Har du lett i skogen? -Nei.
Bli med meg.
Vi tar stolheisen.
Det gir oss oversikt over området rett under stolheisen.
Jeg skal ikke lyve, ma'am. Sjansene for å finne barna er nesten lik null.
-Hei, mamma. -Der er de!
Slipp meg ned her.
Man kan ikke gå av før vi når toppen.
Og selv da er det litt vanskelig.
Ålreit, unger. Vi møtes på toppen. Vær forsiktige.
Jeg er faktisk mer bekymret for oss.
Kan du sveise?
Det gikk veldig bra.
Vi har flere timer før de andre kommer.
Skal vi gjøre det behagelig?
Nå har vi strøm.
Denne propantanken sørger for varmen.
Og dette håndtaket, korrekt benyttet, vil gi oss adgang til hytta.
Vi trenger ikke gå gjennom vinduet.
Er det lønnesirup i dette?
Det er ikke noe mat i noen av trærne.
Vi er nødt til å skynde oss. Jeg kan ikke komme sist til hytta.
Jeg blir ikke sagt opp.
Er det noe gull i dette fjellet?
-Det betyr ingenting. -Jeg sjekker.
Mr. Smithers? Mr. Smithers.
Jeg fant enda en skadd spissmus.
-Denne har visst forstuet ankelen. -Forstuet...
Er det ingen friske dyr i denne skogen?
GRATULERER LAGARBEIDERE
Jeg antar at de andre ikke har noe imot at vi begynner festen før dem?
Mer champagne?
Du vet, Mr. Burns, du er den rikeste jeg kjenner.
-Mye rikere enn Lenny. -Å ja.
Men jeg ville byttet det bort med mer.
Dette er behagelige stoler.
Å ja, sitting. Den store utjevneren.
Fra den største farao til den minste leilending,-
-hvem nyter ikke et godt sitt?
Jøss, du har så rett.
Har du noen gang sittet sånn?
Ja, sånn ja. Jeg tror jeg vil gjøre det nå.
Det er bare så vanskelig å komme opp.
Hvorfor reise seg?
Her er en liten bevegelse jeg har grublet på.
La oss si jeg vil ha den dippen.
Da blir du nødt til å reise deg.
Sir, du har lært meg noe.
Bruk det klokt, min venn.
-Hørte du noe? -Nei.
-Gjorde jeg? -Jeg vet ikke.
Håper det ikke var snøskred. Kan du se etter?
Klart det, kompis.
Er det ingen vei ut herfra?
Jeg ser ingen. Om ikke...
Nei, det er ingen vei ut.
Det må være en måte å kontakte verden på.
Telegrafen.
SOS. Snøskred.
Send hjelp.
TELEGRAF
Ifølge kartet skal hytta ligge akkurat her.
Kanskje det ikke finnes noen hytte.
Kanskje det er en sånn metafor-greie?
Å ja. Kanskje hytta er et sted inne i alle oss-
-som er skapt av vår godvilje og lagarbeid.
Nei. de sa at det ville bli servert smørbrød.
Simpson, jeg har noe å betro deg.
Jeg er ikke den tunnelgraveren jeg har latt som jeg er.
-Du kan rettlede meg. -Ålreit, bra.
Grav i vei. Sånn ja. Grav enda mer.
Vi er litt av en duo. Burns og forbundsfelle.
Nei. Hva er det jeg tenker på? Burns og lagkamerat.
-Vi klarte det, gamle venn. -Det gjorde vi.
Hva hendte?
Jeg tror at da vi hylte, utløste vi et nytt snøskred.
Vi må passe på at vi ikke prater-
-før det er absolutt-
-og helt klart nødvendig.
Du forårsaker flere skred.
Jeg tror...de har stoppet.
Vi stikker.
De siste tre skredene var din feil, Simpson.
-Hva så? -Sy knapper.
Det er ikke noe annet sted på flere mil. Dette må være hytta.
Vi kom hit først, alt takket være lagarbeid.
Ja, mitt lagarbeid.
Vi er sikkert dekket av tusener meter med snø.
Det kan ta dager før de finner oss.
Ingen bøker, radio eller brettspill.
En Bazooka Joe-tegneserie.
Jeg hørte den for 75 år siden.
-Jeg kan bygge snømenn. -Nei, jeg har et bedre forslag.
-Vi kan bygge ekte menn av snø. -Å, ok.
Mr. Smithers. Mr. Smithers. Elgen brenner.
Fint. Greit. Jeg gir blaffen.
Jeg er den siste her. Dere unger kostet meg jobben.
-Du er ikke sist, Mr. Smithers. -Takk og lov.
Ja, Burnsie og Homer kom ikke fram.
Er Mr. Burns fremdeles der ute?
Hva med pappa?
206 bein, 80 mil med små innvoller, fyldige lepper.
Denne fyren er mer en gud enn han er snømann.
Vi har klart oss unna polarkoller for en stakket stund.
-Skal vi kle på snømennene? -Enig.
Se på dem, flotte og trygge i finstasen.
-De erter oss. -De er bare snømenn, Mr. Burns.
Snømenn har glugger.
Glugger man må passe på. De finner det svake øyeblikket.
Så...kommer slaget i hodet, og vi ligger nede.
-Hva skal vi gjøre? -Det vil du vel gjerne vite?
Hva er det som skjer her? Hvem er dere?
Dette er en utkikkspost. Hvor er skogvokter McFadden?
Jeg ble bare glad for å se så mange flotte folk.
Stille, din fyllik. Hvor er skogvokter McFadden?
Her, sir, rett bak fylliken.
Vent litt. Er dette en skogvokterstasjon, er vi på galt sted.
Den eneste andre hytta er rett der...borte.
Se på alle disse skredene.
Tror du de kan ha begravd hytta?
Jeg skal si deg en ting.
De kom ikke hit på grunn av Fjellmusikk-festivalen.
14. til 18. mars.
Mamma, pappa og Mr. Burns kan være stengt inne der.
Jeg er fanget med en galning.
Se på ham. Han stirrer inn i meg og fyller meg med paranoide tanker.
Se på øynene hans. Han prøver å hypnotisere meg.
Men ikke på Las Vegas-måten.
Jeg vet hva han prøver på. Han tenker på å drepe meg,-
-for så å skli på skrotten min ned fjellet og i sikkerhet.
Han er virkelig gal hvis han tenker sånn.
Han kan ikke drepe meg om jeg dreper først.
Jeg skal drepe deg, ditt forræderske museum!
Du og hvilken hær?
Tilbake. Jeg har makt. Politisk makt.
Det er showtime!
Gi meg! Slipp den!
Herregud, hodet mitt.
-Homer! -Burnsie!
PROPAN BRENNBART
Ok, letemannskap. Før vi drar ut,-
-bruker vi et øyeblikk på å muntre opp barna.
Unger, faren deres klarer seg helt fint.
Ok, alle sammen. Ta på dere lik-håndterings-hanskene.
Vi skal finne to frosne lik som er begravet et sted på fjellet.
Hørte du det, Lis? Pappa klarer seg fint.
Se. Hva er det?
Vi blir knust til pinneved.
Herre, beskytt dette raketthuset og alt som er inne i det.
-Det er dem. -Vi er her borte, Homie!
Det er noe galt med bremsene. Gi plass!
-Marge, unger. -Jøss. Det var fantastisk.
-Vi var så redde for deg. -Du er helt i orden.
Har dere glemt vår lille konkurranse?
Den siste til hytta får sparken.
-Du er sparket, Lenny. -Faen.
-Hvordan gjorde vi det? -Det er ny rekord, sir.
Ypperlig. Vel, kanskje det var verdt det.
-Har dere lært mer om lagarbeid? -Ja.
Ypperlig.
I så tilfelle er det ingen som får sparken likevel.
Den geita kan ikke sparke meg.
Jeg skal gi ham noe som smake...
Faen.
Vel, Simpson, jeg må si...
Når man har opplevd noe sånt sammen med et menneske,-
-vil man aldri se det mennesket igjen.
Du sa det, din gærning.
Tekst: Lene Kjølner