Kakkumyyjäiset, joilla piti kerätä rahaa autopesulalle-
-on peruutettu sekaannuksen vuoksi.
Siinä olivat aamun tiedotukset. Olen Seymour Skinner.
Olkaa valmiina aloittamaan oppiminen. Viisi, neljä, kolme...
Lapset on tarpeeksi vaikeaa pitää hereillä ilman sinuakin, Seymour.
-Opettaja, minullakin on tiedotus. -Kerro se, kun olen eläkkeellä.
Haluan teidät kaikki mukaan juhlimaan merkittävän syntymäni vuosipäivää.
-Ole hyvä, Nelson. -Synttärijuhlatko?
Ole hyvä, Nelson.
-Ole hyvä, Nelson. -Eikö sana kuulu?
Olkaa valmiina laukaisuun.
Kiertoradalla ollaan.
Presidenttikö soittaa? Haloo.
Kyllä kai. Minäpä sanon siitä asiasta tämän.
-Hyvä on, herra presidentti. -Tämä on tylsää.
Vaarallista verihirssiä!
-Mennään Martinin juhliin. -Entä, jos meidät nähdään?
Asemamme koulussa alenee.
-Onko se nyt kolmonen? -Kolme ja puoli.
Saamme köniin, mutta myös selityksen.
Upeita värejä! Koskaan ei... Mayday! Mayday!
-Bart. -Mrs K.
On lauantai. Voimanne eivät tehoa minuun.
Rauhoitu. Minä vain pidän hauskaa niin kuin muutkin.
-Älä ajattele, että olen opettaja. -Selvä. No niin...
Anteeksi.
-Äiti! -Hei, houdini. Sahaa Martin kahtia.
En ole temppuja tekevä taikuri. Olen matikkataikuri.
-Voi ei. -Voi rähmä.
Näette nyt maailmankaikkeuden arvoituksia.
Saan jakojäännöksen katoamaan.
-Mutta 7 menee 28:aan 4 kertaa. -Tämä on taikaseiska.
-Edna. -Seymour.
-Saanko istua? -Tämä on vapaa maa.
-Nyt en ymmärrä. -Sen kuin istut.
Voi olla mukavaa jutella välillä aikuisen kanssa.
Nämä juhlat todella rikkovat rutiinini.
Yleensä laitan lauantaisin seuraavan viikon vaatteita huolellisesti esiin.
Käyn autopesulalla katsomassa, onko Gus siellä.
Puuhaa pitää olla. Minä kerään upeiden yökerhojen tulitikkuaskeja.
Se on ällistyttävää. Jos heille kirjoittaa ja pyytää kauniisti...
Kuvittelitko elämäsi olevan tällaista?
Kuvittelin, mutta olin masentunut lapsi.
-Huonoille päätöksille. -Kannatetaan.
Seymour, kielsin sinua leikkimästä naapurin pihalla.
Nämä ovat juhlat. Minut kutsuttiin tänne.
-Sitten minutkin on varmasti kutsuttu. -Auta minua.
Tiedän, missä voimme piileksiä vähän aikaa.
Hyvältä näyttää. Lämpenee.
-Minua heikottaa. -Älä lopeta. Olet jo ihan lähellä.
Minua yrjöttää.
Missä vessa on?
Masuun sattuu!
Sanoin, että kannattaa tarjota kakkua eikä ostereita.
Olen tuhon oma!
HYVÄÄ SYNTYMÄPÄIVÄÄ, MARTIN!
Bart, miksei sinulla ole paha olo?
Annoin osterini kissalle.
Miksi söit ne? Sinähän olet kasvissyöjä.
En syönytkään. Halusin vain lähteä.
-Saako olla lisää teetä? -Millaisella pojalla on teeastiasto?
Me molemmat tiedämme vastauksen tuohon: onnenpojalla.
Kuulehan, Seymour. Sinussa on hurmaavaa viattomuutta.
Olen aina ihaillut kirpeää rehellisyyttäsi-
-ja kykyäsi loukkaantua yhteiskunnallisista suuntauksista.
-Ihanko totta? -Todella.
-Ja nauruasi. -Tätäkö?
Tuo saa minut tuntemaan...
Olisiko sinulla hengityksen raikastavaa pastillia?
Minulla on mentolisavukkeita.
Himputtiako tässä!
Ette arvaa, mitä näin Martinin juhlissa, kun olitte lähteneet.
Tiedättekö sen leikkimökin?
-Johan on soppa. -Kiitos. Siinä on jauhoa ja vettä.
Katsoin ikkunasta sisään ja näin elämäni kuvottavimman näyn.
Bart Simpson, tule heti rehtorin kansliaan.
Bart, poikaseni.
En tiedä, mitä luulet nähneesi, mutta vakuutan sinulle...
Seymour, siis rehtori Skinner, yrittää sanoa-
-että joskus lapsen mielikuvitus voi laukata turhan vinhasti.
Ettekö tuon parempaan pysty?
Olisitte vedonneet elvytykseen tai näytelmäharjoituksiin.
Onko se jo myöhäistä?
Olemme hiukan huolissamme. Jos ihmisille selviää-
-että rehtori tapailee opettajaa, he voivat epäillä eturistiriitaa.
Joku voisi yrittää käyttää sitä meitä vastaan omaksi hyödykseen.
-Vaikka minä. -Niin, vaikka sinä.
Elämä on toistuvasti opettanut minulle läksyn.
Tiedän, milloin minut on lyöty. Neuvotellaan.
ARKISTOVARASTO - LUVATON KÄYNTI MERKITÄÄN TIETOIHIN
Tietojesi vuoksi pääset tulevaisuudessa vain kuumiin ja meluisiin töihin.
Mitä sanot? Säilytä salaisuutemme-
-niin joku muu oppilas voi periä synkän tulevaisuutesi.
Kiinni veti.
Tämä on suuri päivä kielletylle rakkaudelle.
Jälkiruoka on herkullista. Mitä se on?
-Omenasosetta. -Niin tietenkin.
Anteeksi. En juuri käy ravintoloissa.
Minulla ei juuri käy vieraita.
Yleensä otan keittoa yhdelle, salaattia yhdelle ja viiniä kolmelle.
Uskoin aina, että ihastun äidin kaltaiseen naiseen-
-vaikka en halunnut.
Nyt, kun niin ei käynyt, tiedän, mitä oikea onni voi olla.
Seymour, niele se omenasose ja suutele minua.
Nielin sen valitettavasti jo silloin, kun puhuit.
SPRINGFIELDIN ALA-ASTE
Huomenta, oppilaat. Niin sitä pitää, Wendell.
Ralphilla on homma hanskassa.
Jimbo, mitä pipolle kuuluu? Janey, Janey, kohta teini.
"Hengenvaarallisesta palosta selviää vain..."
Elämä on liian lyhyt! Mennään poimimaan luonnonkukkia.
Bart Simpson, tule heti rehtorin kansliaan.
Edna Krabappel HENKILÖKOHTAINEN ja SALAINEN
Bart, onpa hauska nähdä. Pyytäisin sinulta palvelusta.
Vie tämä Ednalle, kun palaat luokkaan.
Tiedät sanomattakin, että se on vain hänen silmiään varten.
Edna, haluan nähdä sinut! Tavataanko taas salaa?
Kuulen, kun luet.
ILMASTOITU ELOKUVATEATTERI
-Näkiköhän joku meidät? -Ei. Kaikki sujui niin kuin pitikin.
Paitsi että colatermospulloni takavarikoitiin ovella.
Skinner ja Krabappel, mitä te täällä teette?
-Tarkastaja Chalmers. -Me olemme... Mikä se nyt onkaan?
-Luokkaretkellä. -Oppilaan kera.
-Hän ostaa virvokkeita aulassa. -Haen hänet.
Auton avaimet.
Älä töni minua. Mitä tämä on?
Nauti elokuvasta. Siinä on Tom Berenger.
Onkohan tämä oikeasti kuvattu Atlantassa?
-En tiedä. Se ei varmaan ole tärkeää. -Niin.
Äiti ei hyväksy seurusteluani.
Viihdytä häntä pari tuntia. Edna ja minä livahdamme ulos.
En enää kestä tätä.
Kerään kakkujen kuvia, joita leikkaan lehdistä.
Se alkoi vuonna 1941-
-kun Good Housekeeping -lehdessä oli hurmaavan kakun kuva.
Ei teillä sattuisi olemaan oikeita kakkuja?
En perusta kakusta. Se on liian makeaa.
Tämän nimi on Lady Baltimoren kakku.
Tässä iässä sylkeä ei juuri erity.
Nuolaise sormeani, jotta saan käännettyä sivua.
Enkö voisi kääntää sivua?
Et, mutta saat valita, minkä kuvan otat omaksi.
-Hyvä on. Tuon. -Ei!
Et saa sitä! Se on kookoskakku!
Bart Simpson, miten monta kertaa sinua pitää kieltää puhumasta?
Mene rehtorin kansliaan.
-Mutta en minä... -Ota tämä mukaan.
-Bartilla on sinulle asiaa. -En sano sitä.
Minä rakastan sinua, Edna Krabappel.
-Bart menee open kanssa naimisiin! -Missä lahjalistanne on?
Kiitos, Bart. Se oli herttaista. Voit mennä istumaan.
Tästä he eivät selviä.
Olen hetken poissa luokasta. Martin, sinä pidät järjestystä.
Sinun täytyy luvata, että et rakastu minuun.
Martin nauraa minun kustannuksellani. Nyt riitti.
Kuunnelkaa! Tulkaa mukaan.
-Mitä tämä on? -Mitä nyt tapahtuu? Mihin menemme?
TALONMIEHEN KOMERO
No niin. Ottakaa jo valmiiksi ällistynyt ilme.
Voitte poistua.
Bart avasi oven, ja rehtori Skinner ja mrs Krabappel pussailivat siellä.
Isä ja Apu-setä! Opettaja oli komerossa rehtorin kanssa!
Rehtorilla oli yhtä monta kättä kuin Višnulla, ja kaikki puuhailivat!
Olin kirjastossa, mutta Janey kertoi, että rehtori ja Bartin ope mrs...
Mikä se nimi oli? Krabappel. He olivat alasti komerossa.
Voi sentään!
Hetkinen. Onko Bartin opettajan nimi Krabappel?
Olen sanonut häntä Crandalliksi. Miksei kukaan kertonut?
Olen käyttäytynyt kuin mikäkin tomppeli.
Mrs Krabappel ja rehtori Skinner tekivät komerossa vauvoja.
-Näin yhden vauvan. Se katsoi minua. -Katsoiko vauva sinua?
Sarah, soita tarkastaja Chalmersille.
Kiitos, Sarah.
-Skinner! -Tarkastaja Chalmers.
Koko kaupunki kohisee rietastelustasi. Saat valita.
Voit luopua siitä alhaisesta, tyydyttävästä suhteesta-
-tai lennätte pihalle, niin että akateeminen lakki viuhuu.
-Missä lakkisi muuten on? -Täällä.
Miten on, Seymour?
Valitan, mutta en voi luopua rakastamastani naisesta.
Sitten minulla ei ole vaihtoehtoja.
Poistu talosta kello kolmeen mennessä.
Saat potkut, ja niin saa Ednakin.
On vaikeaa hyvästellä teidät kaikki.
Meillä on ollut hauskaa yhdessä.
Nelson, Nelson. Miten monta lasta olet tänä vuonna hakannut?
-En minä tiedä. Ehkä 50. -50.
Niin se aika rientää.
Teillä oli asiaa, rehtori Skinner.
Olen nyt mr Skinner. Olen tavallinen mies.
Haluan pyytää anteeksi hankalaa asemaa, johon sinut asetimme.
Autoit mahdollistamaan rakkautemme. En tiedä, mitä teemme ilman sinua.
Hei sitten.
Hetkinen! Ei teidän tarvitse lähteä vain siksi, että tarkastaja käski.
-Mihin sinä pyrit? -Olette aina noudattanut käskyjä.
Äitinne, armeijan ja tarkastajan käskyjä.
Pitäkää kerrankin puolenne.
-Hyvä on. -Mennään.
Hyvä on, Edna. Minä... Me emme mene minnekään!
Teen sen, mitä Bartin olisi pitänyt käskeä jo ajat sitten.
Huomio, Springfield.
Olemme linnoittautuneet kouluun.
Emme tule alas täältä, ennen kuin vaatimuksiimme suostutaan.
Willie kuulee, mutta ei piittaa.
Teillä ei selvästikään ole kokemusta kohtauksen järjestämisestä.
Tulen heti. Springfieldin ala-asteen katolla on karannut mustekala.
-Mennään! Kaksi kameraa. -Vauhtia!
Minua on jälleen kerran narutettu.
Tämän kaksikerroksisen koulun katolla on kehittynyt kiintoisampi tarina.
Rakkaustarina.
-Häivy koulustani. -Häivy sinä minun koulustani.
-Homer, Bart on tuolla. -Anna se tänne.
Bart, tässä puhuu isäsi. Tiedätkö sinä-
-missä kaukosäädin on? Olen etsinyt joka paikasta.
Katsoitko taskustasi?
Se oli... Se oli taskussani.
POLIISIPSYKOLOGIAA
"Jääkää sitten sinne kouluun. Emme halua, että tulette ulos."
-Kiinni veti. -Hitto.
Tuokaa ääniauto tänne. Jyrätään heidät musiikilla.
Voi, Edna. Kunpa tämä piiritys ei päättyisi koskaan.
Seymour, olet taivaallinen ilmestys pehmokengissä.
Sammuttakaa se musiikki.
Se tepsii. Katkaiskaa virrat ja suunnatkaa valonheittimet heihin.
Minä vastaan. Anna tulla.
-Teidän on lopetettava. -Emme tule alas...
...ennen kuin saamme työmme takaisin ja ylistätte rakkauttamme.
Haluaisin toki ylistää rakkauttanne, mutta olen kaupungin virkamies.
En saa käyttää omaa järkeäni.
Vedotaan suoraan kaupunkilaisiin.
Sehän onkin tosi fiksua.
Puhutteko ensin kimalaismiehelle vai tyypille, jolla on luu tukassa?
Mielipiteeni ovat yhtä painavia kuin kenen tahansa.
Ihan miten vain. Tulkaa alas sieltä.
-Hetki on koittanut. -Mitä aiot tehdä?
Kerron joka ikiselle, että rakastan Edna Krabappelia.
Sepä kiva, mutta ensin pitää saada kaikkien huomio. Tiedän keinon.
Minulla on pommi.
-Voi luoja. -Mitä?
Hetkinen, nuo ovat makkaroita. Panssarimakkaroita.
Millainen mies verhoutuu panssarimakkaroihin?
Se oli hyvä ajatus, mutta ei tehoa.
Puhu suoraan sydämestäsi.
Kerro, miten toimme onnea toistemme elämään.
Kysy, miksi he pakottavat kaksi omistautunutta-
-valitsemaan uran ja sydämen välillä.
Anteeksi vain, Edna. Me emme nyt puhu rakkaudesta.
Me puhumme s-e-k-s-i-s-t-ä l-a-s-t-e-n kuullen.
Seksiladostako? Luulin, että se suljettiin.
Mistä te puhutte?
Lapseni kertoi, että rakastelitte talonmiehen komerossa.
-Teitte vauvoja. -Niin, luvatonta seksiä.
-Teitte sitä. -Se oli julkinen seksuaalikongressi.
Tämä on absurdia. En ollut suhteissa siinä komerossa.
Totta puhuen en ole...
Niin?
Sinun on parasta kertoa. Puhdistamme maineemme vain siten.
Asia on niin, että en ole koskaan ollut suhteissa kenenkään kanssa.
Olen neitsyt.
Tarkoittaako tämä, että mrs Krabappelkin on neitsyt?
Seymour, sinua on syytetty väärin perustein.
Kukaan ei koskaan-
-teeskentelisi olevansa 44-vuotias neitsyt.
-Ei takuulla. -Kallistun samalle kannalle.
-Suhtaudun häneen eri tavalla. -En halunnut tietää tuota.
No niin, Edna ja Seymour. Näiden paljastusten valossa-
-ryhdyimme kaiketi liian koviin toimiin.
-Saimmeko työmme takaisin? -Mitä? Totta kai.
Pitäkää irstailu mahdollisimman vähissä.
Minä häivyn.
Nähdään, Skinny ja Crabby.
Odota. Meillä on vähän asiaa.
Haluamme kiittää sinua. Autoit meitä vaikeana aikana.
Mitäs näistä. Te varmaan menette naimisiin tai jotain.
Itse asiassa Seymour ja minä olemme päättäneet erota.
Emme voi enää yrittää rakentaa suhdetta kaikkien nähden.
Koko kaupunki tarkkailee liikkeitämme tiheällä kammalla.
Nöyryytys on tuttua, muttei noin ison joukon edessä.
Vaikutatte niin hyvältä parilta.
Vähän isompana sinä ymmärrät-
-että joskus romansseissa ei käy niin kuin haluaisit.
Tämän takia viihdyn ala-asteella.
Lapset uskovat kaiken, mitä heille sanotaan.
TALONMIEHEN KOMERO
Voi, Seymour!
Tekstitys: Katja Juutistenaho