TILL SALU - 1 DOLLAR
VÄLKOMNA TILL KÄRNKRAFTVERKET
DITT NYA NYHETSTEAM
DET FINNS INGET SAMBAND MELLAN RUSSIN OCH SNORKRÅKOR
OLYCKSFRIA DAGAR
INFORMATIONSMÖTE
Därför finns det ingen gud.
Tack, och Gud välsigne USA.
Du skulle ju bara leda trohetseden.
Den var säkert med nånstans.
Låt mig avsluta med att tacka bartendern
som inhyser oss medan stadshuset behandlas för sänglöss.
Varför finns det en säng i stadshuset?
Mötet ajourneras.
Så praktiskt.
Jag går från att göra min plikt till att ta en öl med min vän.
Och jag kan ta en Duff Sangre De Los Muertos
med min bästa vän mexikanska Duffman.
Moe, vem är din bästa vän?
Jo...
Jag blev precis vän med Pepto-Bismol på Facebook.
Och...
Men titta, det är en fläck på baren.
Kom igen.
Jag tror att Moes bästa vän är bartrasan.
Det är värre än att vara vän med Milhouse.
Vet du vad, Bart?
Jag börjar bli less på sånt där.
Vad då? Jag ger dig skit och du tar emot.
Så funkar vänskap.
Inte längre. Vänskapen är över.
Taxi!
Kryper han inte tillbaka?
Till och med nån som har en Nemo-stödkorsett
har viss stolthet.
Du gick för långt den här gången.
Moe, jag har jobb till din bästa vän bartrasan.
Jag med.
Jättekul.
Bra möte.
Ja, det stämmer. Alla skrattar åt bartrasan.
Men jag var inte alltid
den smutsiga trasan ni ser framför er.
Åh nej, mitt herrskap.
Allt börjar i Frankrike i början av medeltiden.
TRÄLARNAS DAGSLÄGE: ELÄNDIGT
En ung bondfru försöker föda sin familj.
Mamma, vi svälter.
Hör hur våra magar knorrar.
Det är inte era magar, men män som pratar franska.
Jag måste jobba. Klaga hos pappa.
Pappa är ingen hjälp.
Marguerite, jag ska strida i Flandern.
Dumma Flandern.
Darra inför hertigen av Springfield.
Det räcker.
Madame, jag vill ha en gobeläng med följande bilder.
Jag som helar sjuka. Jag som dödar friska.
Jag som gifter mig med min syster. En lång, tradig vinter.
Jag med vänner. Du vet, det vanliga.
För det betalar jag två kopparmynt.
Du har 25 år på dig.
Du kan ta en kvarts lunch.
De här oskyldiga djuren blockerar min väg.
Jag kan gå sex steg i den riktningen
eller så kan jag döda allihop.
Jag bekänner mina synder.
Förlåten.
I sin döende ilska utsöndrade djuren
demonull.
Och de mördade fårens osaliga andar
tvingade Marguerite att väva oavbrutet.
Även när hennes man drog ut i strid.
Om och om igen.
Och igen.
När åren gick,
föreställde bilderna hon vävde inte hertigen,
men äventyren som tyget
skulle uppleva genom seklen.
Och förresten,
den gobelängen...var jag.
Och jag var Gutenbergs Bibel.
Mamma, vi växer inte.
Vi har fått för lite mat.
För lite mat eller för mycket klagomål?
Mamma, du är stressad, du behöver semester.
-Kanske i Sydfrankrike. -Vi är ju där!
En dag, när den rosenfärgade gryningen
torkade bort kletet i ögonen,
kom hertigen för att hämta sin djävulska gobeläng.
Vilken tid för proteser vi lever i.
Tig! Jag har ett utlåtande.
Det är inte vad jag förväntade mig.
Och ändå är den vacker.
Men inte som förväntat.
Bränn ner deras hus.
Men hertigen skulle kallas hem till det värsta helvetet.
Det medeltida helvetet.
Nu visar vi franskt mod och misshandlar liket.
Kom igen, Ralphy. Försök du med.
Vi ska berätta om det i våra roligaste grottmålningar.
Även för en gobeläng av demomull,
var det jobbigt att se.
Jag togs till en storslagen katedral
och upptäckte att gobelänger var medeltidens rockstjärnor.
Jag hade legioner med det ni nu kallar groupies.
Det kändes som att medeltidens goda tider aldrig skulle ta slut.
Men så knackade det grymma ödet på porten.
Det går inte. Dörren är för stark.
Heja, vikingarna.
-Sluta! -Du bröt ditt tysthetslöfte.
Jag ville bara inte prata med er.
Den här vikinggrejen är farlig.
Jag ska bli en gentlemannakonsttjuv.
Vad i...
Otäckt.
Det var första gången jag kände ångest och rädsla.
Inget kan utplåna det smärtsamma minnet.
Det hjälper.
Milhouse!
Vad gör du...
-Vad är det, Bart? -Jo, du.
Efter vårt bråk kunde jag inte sova.
Själv hade jag inga problem.
Ett glas varm mjölk, några låtar av Wriggles
och jag var utslagen.
Kom igen, lyssna åtminstone på mig.
Okej då.
Jo...
Det är nu du brukar be om ursäkt.
Jag är ingen nickedocka.
Jag gjorde dig ju till pojke förra veckan.
Och det är jag tacksam för.
Men du måste börja behandla mig med respekt.
De är svåra nötter.
Jag kan göra Heimlichmanövern.
För att sammanfatta,
jag hade orättvist slitits från min piedestal.
Och jag blev valuta i Persien.
Får vi ett bleknat tyg för vårt guld och våra juveler?
Precis. Om nån undrar vem som har lurat er,
var det kristna.
Lägg det namnet på minnet - kristna.
Jag hamnade i den unge persiska kungens hov.
En grym kung som krävde
konstant underhållning av sina fruar.
Kasta henne i tråkiga fru-gropen.
-Vi går aldrig ut längre. -Min syster har en större grop.
Hörru, du har redan vrakat 500 fruar.
Konstigt att du räknar. - Skicka in nästa!
God kväll, Ers Majestät.
Får jag säga att era tofflor är lika böjda som ryktet säger?
-Gropen. -Vänta!
Jag kan...berätta en saga.
Sluta släpa.
Det var en pojke som hette Ali Baba.
Han och hans storebror Cassim
var söner till en köpman som sålde kameler och kryddor.
Okej, jag har några åsikter om hur det går hittills.
En gång när han var ute och gick
överfölls Ali Baba av en tjuv.
Nej, två.
-En miljon tjuvar. -För många.
Fyrtio tjuvar.
Tack vare sin påhittighet
underhöll den smarta fru sin kung i tusen och en natt.
Och när han sov
frigav hon sina fängslade likar.
Det var bättre i gropen.
Och så fick kamelen sin puckel.
En till saga.
Kan du inte ta dig tid
att låta den förra sjunka in?
Vågar du säga nej till din kung?
Vakter!
SLUT
Min väg utför fortsatte.
PERSIEN
BABYLON
ATEN
KARTHAGO
SPANIEN
Bara fega använder ögonbindel.
Det där visste jag inte om!
Jag passade inte ens för de värsta användningsområdena.
Hur känns halsen? Inga stickor?
Jag räds yxan mindre än den smutsiga trasan.
Nu pratar du fint, men snart rycker du.
-Du har alltför rätt. -Truten.
Din tunga är vassare än din...
Men när det var som mörkast, kände jag hopp.
Jag spelade en viktig roll
i skapandet av ett av konstens mästerverk.
Michelangelo, när är du färdig?
Ska det gå fort? Gå till Raphael.
Konstnären blev aldrig nöjd.
-Nu då? -Nej.
Den är perfekt!
Vill ni skydda investeringen med lack?
Jag ska höra med min fru.
Mästerverket var färdigt.
Och jag behövdes inte längre.
Och då...
Moe, det är kanske dags att köpa en ny bartrasa.
Absolut. Det gör jag direkt.
Jag överger aldrig dig, Trasan.
Du är min bästa vän.
Så du har inte ätit osten som jag gav dig i går?
Milhouse, vad måste jag göra, förutom att förändra mig,
så att du förlåter mig?
Jisses, du verkar... Hur ska jag säga det?
Milhousig.
Är det sant? Det är väl inte så illa?
Bart, du lär dig aldrig.
Milhouse, du är det närmaste en bror jag har.
En bror med en storasysters vishet.
Det är därför vi bråkar. Det gör alltid familjer.
Men i slutändan är man en familj.
Vad säger du, broder?
Inte illa. Har Lisa skrivit det där?
Ja. Nu går jag och lägger mig.
Jag vill ha nåt från dig, Bart. Vi är färdiga här.
Men...
Jag har tagit av mig glasögonen.
Mitt förfall fortsatte.
En sömmerska förvandlade mig
till en flagga för en ny nation.
Tyvärr en nation på fel sida av historien.
Som alla andra drabbade depressionen mig hårt.
Vad blir det för mat?
Trassoppa.
Den är smaklös.
Det var bättre.
Jag deltog i en expedition till Mount Everest topp.
En som misslyckades utan heroism.
Syrgas.
Jag behöver syrgas.
Kom igen, med några ballonger till blir det grymt.
Värsta klättringen nånsin.
En yeti hittade mig.
Han gav mig som present till sin son.
Och nu är mitt tusenåriga förfall fullbordat.
Jag borde väl vara lycklig här i min sorgliga, men förutsägbara...
Moe, vakna!
Jag vill inte veta vad som är värre än du.
Milhouse!
Jag har varit här i natt.
Vad ska jag göra för att bli förlåten?
-Får jag slå dig? -Javisst.
Får jag be nån annan slå dig?
Javisst. Ska du be Puppy Goo-Goo?
Ay, caramba!
Skönt att det är över.
Det kändes inte bra med övertaget.
Från och med nu ska jag trycka ner dig obemärkt.
Det är det enda jag vill.
Var är den?
Wiggum, kan du söka efter min bartrasa?
Jag kan inte ens hitta min bil på köpcentret.
Jag hade 0,5 kg heroin och två misstänkta i den.
Kasta ut mina hemnycklar. Snälla!
De har nåt grönt på sig.
Stanna!
Jag har hittat chips.
Nej, det var tårgas.
Jag kommer ihåg din trasa, Moe.
Jag är i helvetet.
Kanske nåt annat plagg kan återuppta berättelsen.
De extra stora kalsongerna?
Jag sparar på krafterna.
Han ska cykla i dag.
Kom in!
Du har min trasa. Hur?
Under mötet, som känns som det var för länge sen,
glömde jag handväskan i baren.
När jag skulle hämta den,
såg jag hur mycket du älskar trasan.
Den verkade lite ofräsch.
Så jag tog den för att tvätta den.
Tack, Marge. Den här trasan är min enda vän i världen.
Det är inte sant.
Alla i den här familjen är din vän.
Din bar är det närmaste vi har
ett runt bord.
Runda bordets-pizzeria, då?
Okej då, nästan.
Så ni tycker om mig? - Du med, Maestro?
-Milhouse. -Jag visste att det var nåt dumt.
Tack ska ni ha. Jag ska alltid minnas den här dagen
som dagen när jag öppnade mitt hjärta för människor
och inte gamla tygbitar.
Så tokigt av mig. Jag hade en trasa till vän.
Så det här är slutet.
Den storslagna gobelängen
kastades än en gång bort som en vanlig näsduk.
Adjö, grymma...
Under alla mina år
har jag aldrig upplevt sån kärlek.
Ljuv, ren och evig.
Alla äktenskap har sina upp- och nedgångar.
Jag är i helvetet.
Undertexter: Cecilia Lindmark