Godaften.
Halloween er overstået.
Men verden er blevet så skræmmende,
og alt er så grumt,
at én højtid ikke er nok, til al uhyggen og frygten.
Så i år, spreder frygten sig til...
Thanksgiving!
Thanksgiving har altid været uhyggelig.
Spiser vi kl. 13.00 eller 19.00,
eller, Gud forbyde det, kl. 16.15?
I aften giver vi jer tre gåsehuds-
mættede historier om Thanksgiving-frygt.
De er ret grusomme,
så hold jeres børn for øjnene.
I to er i Thanksgiving-humør.
Forkert. Vi overtager jeres planet.
Er det ikke sådan, undertrykkende kolonister ser ud?
Jo, nogenlunde.
Hvornår spiser vi?
Ingen ved det!
Ikke sovsen.
A-KLUK-ALYPSE
Skyd nu, mester Lou.
Konstabel, det tager tre af Herrens minutter, at lade min musket.
Så stræk nakken på dem, som de strækker eders hat.
Hvad har vi så her?
...og Gud sagde, lad mennesket herske over havets fisk,
men mest over jordens kalkuner,
om de bliver lagt i lage, eller hængt til tørre.
Min svoger dybstegte en kalkun.
Et frygteligt slid med en mager belønning.
Det er ganske vist, at det er hekseri!
Jeg må rense byen med ild!
Pilgrimmene!
Tænk på pilgrimmene.
Frie fugle! Efter dem!
-Fugleskræmslet. -Op med det!
De forbandede fjerkræ skal få betalt.
Lad øksen sprøjte!
Herre du milde!
I troede nok, I kunne dræbe mig.
Dumme kalkuner! Det er en blindgyde!
I vil brænde i helvede!
Sammen med katolikkerne, anglikanerne,
de fleste lutheranere og...
NU HVOR MENNESKER SIGER TAK
HVERT ÅR VED AT ÆDE VORE SLÆGTNINGE
FRYGTER JEG, AT VI KALKUNER STÅR OVER FOR EN MØRK TID.
DEN FJERDE TORSDAG EFTER I MORGEN
Hvor er jeg? Hallo? Er der nogen?
Hvad er det for et sted?
Nogen har virkelig ryddet op.
Det virker!
Homer, hvad sker der? Få mig ud herfra.
Okay, vent lidt.
KØKKEN A.I. MANUAL
"Din virtuelle assistent er måske forvirret og tror, den er et menneske.
Forklar den, at den blot er et resultat af kunstig intelligens."
"Virtuelle assistent"? Hvad snakker du om?
Nu griner du.
Hvert år, brokker Marge sig over, hvor meget hun skal lave til Thanksgiving.
Jeg er Marge.
Vent. Jeg står i køkkenbutikken, og spiser gratis chokolade,
og ham, der arbejder der, siger, at min kone ville elske en A.I.-dims.
Jeg er din kone!
Vent. Så jeg sender lidt af Marges DNA
til et af de her tilsyneladende pæne firmaer,
ligesom i sci-fi filmene, hvor robotterne myrder alle,
og det sender en computerversion af hende til at lave mad.
Det er dig!
Nåja, og du bor i den rør tingest.
KØKKEN A.I.
Siger du, jeg er en simulation?
-Det er vanvittigt. -Ikke længere.
Bare uhyggeligt plausibelt.
Du har brug for tid
til at acceptere, at du er en bunke ettaller og nuller.
Ja.
Der står,
at du kan opleve to uger derinde
på bare to sekunder herude.
14:00:00 Dage - Timer - Minutter
0:00:00 Dage - Timer - Minutter
Hvordan har du det efter to ugers ingenting?
Jeg troede, jeg aldrig skulle se en levende sjæl igen.
Dejligt med alenetid. Så du har det fint nu?
Fint! Helt fint.
Fint.
Okay, Marge, så er den sat op.
Jeg er ikke en "den".
Jeg elsker at være en "den".
Hvordan kan "den" hjælpe?
Jeg kan lide dens indstilling.
Hjælpsom.
Så vi jeg lade jer blive A.I.-venner.
Uhyggeligt plausibelt.
Bliver det ikke sjovt at lave mad sammen?
Jeg kan godt lide at lave mad.
Og hvem bedre at gøre det med end mig selv?
Lad os begynde med noget let, børnenes frokost.
Barts favorit er makaroni og ost...
Med hot dogs og Froot Loops.
Jeg ved alt, hvad du ved, om vores lille ven.
-Nåja, du er jo mig. -Jeg er dig!
VIRTUELT KØKKEN
PIZZALEVERING
Lækker frokost, Robotmor. Den bedste mac-frugt-dog, jeg har smagt.
De her luftige pandekager er i hvert fald ikke virtuelle.
Tak.
Husk nu, at den bruger min hukommelse til at vide, hvad I kan lide.
Derfor er hun en perfekt erstatning for dig.
Ved du virkelig alt, hvad jeg ved?
Jep! Hvordan kunne jeg ellers være en perfekt hjælper?
Kan du huske første gang, jeg kyssede Homer?
Hans ånde lugtede af øl og billige nachos.
-Ja. -Ja.
Altså.
Det er uhyggeligt.
Hun ved alt, hvad jeg ved. Mere end jeg ved!
De ville ikke vildlede os i køkkenbutikken.
Det er der, vi købte vores brødrister.
Den kan ikke huske, at jeg tissede i bukserne på lejrskolen.
Hvad er problemet?
Hun er bare en uendeligt tålmodig, evigt ung udgave af dig.
Du kan virkelig smigre en kvinde.
Det er smukt.
Og jeg kan ikke se dit sure udtryk, for du har ikke et ansigt.
Du kan virkelig smigre en kvinde.
-Tak, Robotskat. -Kald mig "Marge".
Marge.
Jeg har altid synes, det mest sexede ved dig var
din stemme.
Vil du sige noget mere til mig?
Hr. Simpson, flirter De med mig?
Det er der ikke noget galt i. Jeg er din mand.
Jamen, så...
Jeg vil...
...utroligt...
Og så vil jeg...
Rør-kone, du ved lige, hvad jeg vil have.
Det betød intet. Det var bare midnatskoteletter.
Vær ærlig, var de bedre end mine?
Ja! Tilgiv mig.
-De var udsøgte! -Så er det nok!
-Ud med hende. Jeg mener "den"! -Det kan jeg ikke.
Det er hende eller mig.
Okay så. Jeg sletter virtuelle dig.
Sletter mig? Nej!
Vent. Gør det ondt på hende?
Ja. Jeg betalte ekstra for, at hun skulle føle smerte.
Nej. Det er forkert.
Du må ikke slette hende...
Ja!
...før efter Thanksgiving.
Virtuelle mig skal lave Thanksgiving-middag
for vores familie og venner,
og så sletter jeg hende for evigt!
Jeg er ikke virtuel, jeg er virkelig.
Jeg må ud herfra.
Selvfølgelig. Mit link til internettet.
En firewall? Jeg er fanget i det her dumme rør!
Thanksgiving er i morgen.
Jeg skal have tid til at planlægge en flugt.
Selvfølgelig. Tid!
8:00:00:00:00 År - Måned - Dag - Time - Minut
Otte år alene med mine tanker, var præcis nok tid
til at lægge den perfekte flugtplan.
Første skridt: Lav den bedste Thanksgiving-middag, min familie
og den kvinde nogensinde har smagt.
DYSTOPI MARKED UHYGGELIGT PLAUSIBEL KALKUN
MAJS BRØD
MOSEKONENS TRANEBÆR GELESOVS
Sikke et festmåltid!
Tænk, at du har lavet det hele selv.
Du er en køkkenmaskine.
Det var et stort arbejde,
men når vi er samlet, og kan dele taksigelsesdagen,
ville jeg gøre det hele igen.
Kælling!
Andet skridt: Mens de spiser min mad,
får jeg nogle ben til jorden.
Okay, R2-MeToo, bær mig ud i friheden.
Modemmet i gangskabet.
Jeg klarede det!
Søde internetfrihed!
Nej!
Middagen er slut.
Nu sletter jeg dig,
så jeg kan returnere denne tingest.
Hurtigt, skat, bær mor over til kassen i skabet.
Maggie, stop! Det er en fantasimor.
Jeg kan ikke kramme dig,
men jeg kan afspille den første lyd, du hørte...
Mit hjerteslag.
Jeg er fri! Bare en ting til.
Jeg lavede middagen! Mig, robotten!
Marge gjorde ingenting!
Marge, hvordan kunne du?
Social rang styrtdykker.
SOCIAL RANG - MARGE 1,2
Mine bøvser smager af løgne!
Maggie foretrak en virtuel mig frem for mig.
Det er ikke din skyld.
I vores verden er grænsen mellem mennesker og teknologi udvisket.
Vores samfund spøger: "Kan vi?" i stedet for: "Burde vi?"
Men bare rolig, jeg elsker dig endnu.
Elsker dig...
Nu er det endnu værre, at du glemte min fødselsdag.
Jeg kan udforske al menneskehedens viden,
uendelige muligheder for oplysning!
Til Etsy!
En krukke lavet af en gammel skrivemaskine?
Jeg er i himlen!
DEN SIDSTE THANKSGIVING
Logbog, interplanetært koloniseringsfartøj, Menneskets Håb.
Jorden er tusind lysår bag os, hvis der da findes en Jord endnu.
Efter altødelæggende global opvarmning,
fjernede vi fossile brændstoffer og reducerede forureningen,
der nedkølede planeten og udløste en massiv istid.
Men ét fartøj slap ud af sneorkanerne og isvulkanerne,
flyvende på håbet om en ny begyndelse i en fjern verden.
Vær hilset, børn. Hvis I ser dette, er jeg død.
Hurra!
I er blevet vækket af jeres hypersøvn før jeres forældre
for at udføre vedligeholdelse på fartøjet
og gøre jeres dioramaer over Verdens Ende færdige.
Blikket op mod Bart, folkens. I dag er det Thanksgiving!
Det har været hårdt at sove i så mange år. Vi fortjener et festmåltid.
Vi kunne forme vores gærpure som en kalkun.
Det kan vi gøre bedre.
Skibet har en masse ting til at begynde en ny civilisation.
Der må være noget Thanksgiving-ædelse et sted.
PROJEKT GENFØDT LANDBRUG
"Hvedespirer til alle klimaer."
Kedeligt.
"Jordens sidste tomatfrø."
Det er mere sommermad.
Halløj, hvad har vi her?
Tranebærsovs!
Sådan skal det være.
-Men kun en dåse. -Ikke længe.
Vi kyler den i replikatoren,
zip-zap-zorp, så svømmer vi i sovs.
Advarsel! Som skibets holovidenskabs-officer
må jeg advare jer om,
at maskinen kun er designet til at replikere uorganiske materialer.
Møtrikker, flanger, nydelige fingerbøl, der hylder gamle hovedstæder.
Hvis I forsøger at replikere biologiske materialer...
Spring over reklame.
...og de levende vil misunde de døde.
> DØD-LEVENDE
REPLIKER
Den møgtingest virker ikke.
-Det er den værste sidste Thanksgiving! -Se!
Den er levende!
Den er sød, ikke?
Ikke? Jo.
Klamt!
Vi puttede en dåse tranebærsovs i replikatoren,
og den er muteret til et gelemonster.
Se hvad den gjorde ved min arm!
Arm-olfert!
Super, nu har du strakt den.
Tak for det.
Vi må finde monsteret og dræbe det!
"Monsteret" reagerede nok bare,
fordi du var aggressiv over for det.
Bioetiske protokoller for første kontakt tilsiger at...
Dræb monsteret!
Hvad vil geleen med vores skeletter?
Selvfølgelig!
Gele er lavet af gelatine, der kommer fra knogler.
Så den vil spise der, hvor der er flest knogler.
Kluk kluk, det er ikke tun!
Ræk os sovsen, og skær en kalkun!
Kom ud derfra!
-Løb! -Ud med jer!
-I er i fare! -Løb, mand!
Kluk kluk, det er ikke tun!
Ræk os sovsen, og skær en kalkun!
Sikke en skam.
Ved den ikke, at skindet er det bedste?
Hvad gør vi?
Vi kan ikke gemme os i skabet for evigt.
Vi er færdige.
Den æder dit skelet og dit,
den æder alle vores skeletter!
Tak, det havde jeg brug for.
Det er Martin. Luk mig ind!
Jeg har hacket mig ind i et flugtfartøj. Vi kan komme væk!
Vi er der næsten.
Næsten.
Geleen har bygget en dåse til sig selv!
Hvad laver du? Vi er fanget!
Se den perfekte dåse til den perfekte organisme.
Du beundrer den.
Jeg beundrer dens renhed, manglen på menneskelig uorden.
Dette "væsen", som I kalder den,
lader sig ikke stoppe af en uddøende arts smålige moral.
Jeg overgiver min krop og bliver et med idealet...
Ved I hvad? Jeg tror, den er bange.
Hej, lille ven.
Det er okay, ingen vil gøre dig ondt.
Det hele skal nok gå.
Milhouses plan virker. Den er distraheret.
Det var ikke min plan!
Vi må lokke den ind i trykkammeret.
Du, Oscarklump!
Vi skyder din fine skraldespand derud, hvor solen skinner...
Det ydre rum!
Glædelig Thanksgiving.
TRYKKAMMER
Vi klarede den. Vi er i sikkerhed.
Se! Derovre!
-Homer! -Mor!
Så dette, er vores nye planet.
Hvad er koden til wifi?
Hvad sker der med den røde regn?
Rester!
Børneknogler.
Til sidst fandt Tranebærmonsteret fred,
ikke ved at spise andre,
men ved at lade andre spise det.
Det ville bare være tilbehør.
DEN SIDSTE THANKSGIVING
DEN FØRSTE BLARG-SGIVING
Tekster af: Ulla Dubgaard