ZDRAVOTNÍ STŘEDISKO
Homere, výsledky vaší zdravotní prohlídky jsou velmi znepokojivé.
-Máte 36 kilo nadváhu. -Měl jsem na sobě při vážení ponožky.
-A cholesterol máte závratně vysoko. -Když už, tak pořádně.
Ach, a váš testosteron je trochu nízký.
Testosteron?
To je to, co pohání moje mlácení a křik. A moji nezaslouženou sebedůvěru.
Teď už nikdy nebudu zadák v nároďáku a zároveň mezinárodní superagent.
Nebojte, nízký testosteron je u mužů ve vašem věku běžný.
Dá se to léčit lékem na předpis zvaným Vicoborec.
-Nadopujte mě. -Ale než vám ty léky dám,
musíte se podívat na tohle krátké informační video.
Je před tím reklama?
Kdybych měl víc testosteronu, zabil bych tě.
SNOVÝ NÁKLAĎÁK MOTOR - TAH - NÁKLAD
Jediný auťák prostě nemůže být nejlepší v síle motoru, tahu i nákladu.
Uvažujte znovu, profesore Suchare.
Vzmužte se s monstrem silnic, Triple-XL 550.
Triple-XL 550 má nejlepší tah…
nejvíc prostoru pro náklad a největší sílu.
PROFESOR RICHARD SUCHAR
Triple-XL 550. To řídí chlapi.
Doktore Dlaho, vy jste génius. Ten bourák je přesně to, co potřebuju.
Ne, vy potřebujete léky.
Zase špatně, profesore Suchare.
Uvidíme se za rok.
Ne, pokud se tenhle graf nemýlí.
Pivoňky jsou tak zajímavé květiny.
Potřebují méně vody, ale…
Hele, co mě doktor přinutil si koupit.
Znáš to, zlato. Přesně takhle vrčí motor.
A neboj, ve své třídě má maximální točivý moment
a nejvyšší možné hodnocení od J. D. Power.
A co jeho podporovatelé?
Ale to víš, že ho žerou.
Koukni na mě. Jsem náklad!
Tenhle auťák je urážkou všeho, co je mi drahé a…
Ale v ceně je rodinné předplatné Slapify,
hudební streamovací služby.
Nevím, co to je, ale jsem borec, že to mám.
Páni, a sleduj to rozlišení u zadní kamery.
Má dokonce infravizi.
Tak jo, Slapify, uvidíme, jestli tvůj algoritmus zjistí můj vkus.
Hodně štěstí.
Věk, osm. Pohlaví, ženské.
Jak jste se dozvěděli o naší službě? Auto.
Ó, už to dává návrhy.
Hm, trochu moc trendy, nic pro mě.
Dobře, ale pořád dost mainstreamové.
Dobrý vkus je prokletí,
ale jsem si jistá, že od skvělé písně mě dělí jen kliknutí.
3:00 RÁNO
SONGY, CO SE MI NELÍBÍ
„Jestli se vám nic nelíbí, tohle by se vám mohlo líbit.“
Quilloughby? Nikdy jsem o něm neslyšela.
„Quilloughby a jeho britská kapela, the Snuffs,
„dominovali indie scéně 80. let
„se svými vzdělanými, sardonickými…“
Sardonickými.
„…písněmi, které se soustředily na Quilloughbyho obsese,
„zejména jeho militantní vegetariánství.“
POSLECHNI VÍC
Maso, co pokrýváš sýrem
Je důkaz tvých bídných mravů
Je to bezdůvodná smrt
A bezdůvodná smrt
Je hamburgerová vražda
Ano.
ZÁKLADNÍ ŠKOLA
Quilloughbyho hudba je tak chytrá a zasmušilá a drásavá
a nikdo ho 30 let neviděl, je to slavný samotář.
A jeho oddanost boji za práva zvířat je tak inspirující.
Zrovna jsem dostala ten nejúžasnější nápad.
Líza nemá ráda, když jiní lidé mluví.
Pozor, základkáři. Inspirována svým novým oblíbeným muzikantem,
o kterém jste určitě nikdy neslyšeli, dnes vyhlašuji první Houbové pondělí.
Tak se zakousněte do těchto kompletně veganských houbových tacos.
Houby? To jsou židle pro žáby.
Copak nevidíte? Maso, co pokrýváte sýrem,
je důkaz vašich bídných mravů.
Jen jim dejte šanci.
Tak chutné. Tři druhy hub, portobello, shiitake…
Nezapomeň na chutné malé kousky slaniny.
Fuj, fuj, fuj. Říkala jste, že jsou veganské.
Ale to jsou. Zelenina plus slanina.
Vegan slanina. Mýlím se?
Jedla jsem maso.
Tohle taco mělo mámu.
Všichni v naší škole jsou pitomci.
Proč jsou tak zlí? Proč? Je problém ve mě?
Problém nikdy nejsi ty.
To ty zapáchající, zabedněné ovce,
co se pasou na plesnivých loukách v tvojí tak zvané škole.
Tak jo, to byla nejspíš jen slaninová halucinace.
Quilloughby není ve skutečnosti u mě v pokoji. Mám trauma z jedení masa.
Musíš přestat mluvit sama se sebou. Lidi si budou myslet, že jsi zešílela.
Ty nejsi skutečný Quilloughby. Jen si tě představuju.
Zešílela jsem.
Mistryně očividného
Zahalena strašným červeným šatem
Nechci být šílená. Ne tímhle způsobem.
Jen jdi odsud.
Čau, Lízo, na co to ukazuješ? Na slaninu, kterou chceš sníst?
Já mám prasečí rypák. Chceš sníst mě?
Barte, pomalu, téměř nepostřehnutelně, svoje kamarády začínáš unavovat.
Co? Já jsem nejlepší stehýnko v tomhle kuřecím kyblíku.
-Nezačínám je unavovat. -Jasně, že ne, Barte.
-Počkat, co to bylo za pohled? -Jaký pohled?
Určitě vás nezačínám unavovat?
Ne, ne, jen jsem zíval,
protože jsem šel pozdě spát, myslel jsem na tvoje rošťárny.
Pořád jsou tak svěží.
Quilloughby, totálně jsi zničil mého bratra pouhou jednou větou.
Děkuji ti.
Ach, není nic otravnějšího než vděčnost.
Myslím, že se mi bude líbit o tobě halucinovat.
Tady máš dárek. Děj si to na vybledlou vojenskou bundu.
Ach, můj Bože.
Myslíš, že jsem dost hustá, abych nosila vybledlou vojenskou bundu?
Pamatuj, že jsem pouze produkt tvé rozbité duše.
Ale sklapni, nekaž to.
Homere, velmi pomalu začínáš svoje kamarády unavovat.
S takovým množstvím testosteronu? Ani nápad, zlato.
Vem mě na projížďku svým bourákem.
Bouráky nejsou na ježdění. Jsou na dělání drsných bouráckých věcí.
-Dělal jsi vůbec někdy bourácké věci? -Obleč si to.
Ale já tohle nechci.
Nemáte zač!
ŠTĚRKOVNA
ÚČET ZA ŠTĚRK
ŠTĚDRÝ STROM
Na imaginárního kamaráda
jsi opravdu hodně chtěl pryč z domu.
Ta malá žena byla tak nudná.
-Maggie je mimino a spala. -I ona to ví.
Tohle město mi připomíná moje rodné. Tristní a nic dobrého z něj nevzejde.
No, skoro nic.
Vem si telegrafní pásku, přichází průvod blbců.
Vousy v obličeji nenahradí osobnost.
Dvakrát nula je pořád nula.
Trochu brzy na meruňkovici, ne, vikáři?
Quilloughby, je tu vůbec někdo, kdo se ti zamlouvá?
Jo, no, něco ti řeknu, Lízo.
Každý den se snažím smát
Ale musím se jen mračit
Každý den si napustím vanu
A modlím se, ať utonu
Vylezu ze dveří Zhluboka se nadechnu
Vrátím se zpět dovnitř A modlím se, ať umřu
Protože všichni jsou hrozní
Až na mě a možná na tebe
Možná na mě
Ach, všichni jsou hrozní
A má milá Bojím se, že i ty
„VŠICHNI JSOU HROZNÍ AŽ NA MĚ (A MOŽNÁ TEBE)“
Lízo Simpsonová,
ta skladba se má hrát pianissimo,
ale místo toho to bylo sforzando a scherzando.
No, nechtěla bys sdělit třídě, čemu se tajně směješ?
Jen jsem přemýšlela, že každý den máváte tou hůlkou,
a přitom se nikdy nic magického nestane.
Ty jsi ale oprsklá rozumbrada.
A vy jste zahořklý malý muž, jehož nejlepší dny se nikdy nestaly.
Nejsem zahořklý, jsem šťastný.
A sto sedmdesát je na chlapíka velmi pěkná výška.
Velmi pěkná.
Lízo, to jsem si užil. A že si neužívám nic.
Pane a paní Simpsonovi, zavolal jsem vás, protože Líza se chová jízlivě, sardonicky
a ano, je poeticky unavená světem.
Já vím, co se děje.
Líza se zbláznila do takového snobského, pohrdavého
britského zpěváka z 80. let.
Bojíte se oprávněně.
S rostoucí popularitou služby Slapify
vidím, jak se stále více dětí ztrácí v hudbě z minulosti.
No, my to bereme velmi vážně.
Manžel a já si s dcerou promluvíme.
Není to tak, Homere?
Ty mě neodtáhneš! Já odtáhnu tebe!
Přestaň vzdorovat! Vzdej se mému mocnému tahu!
Nikdy!
Co to do tebe vjelo?
Bývala jsi taková šťastná malá holčička.
Kdy?
Dobře, ale nikdy ne taková…
s kyselou náladou a černýma botama.
Stal se z tebe otrapa. Ne, protiva.
Lízo, drahoušku, prosím utiš ten kravál.
A dost! Ruším tvé hudební předplatné.
Zatřepat… a pup.
Šokující.
Jak mi mohla máma vzít jedinou věc, přes kterou můžu slyšet tvou hudbu?
Možná to není jediné místo.
Podle všeho se chystá tohle.
HUDEBNÍ FESTIVAL BUMMERSHOOT
Ó můj Bože.
Můžu tě vidět. Myslím doopravdy.
No, to si užiješ, drahá. Moje živé koncerty jsou, cituji,
„jako tříhodinová taneční párty v čerstvě vykopaném hrobě.“
David Fricke, časopis Rolling Stone, 1987.
Ale Marge mě tam nikdy nepustí.
A i kdyby pustila, nemám dost peněz.
-Tyhle lístky stojí jako pět krabic Lega. -Podívej se do kapsy, Lízo.
Kreditka mého táty.
-Ukradl jsi ji? Nebo já? -Od každého trochu. Je to komplikované.
Někdy se identifikuji jako imaginární, ale někdy můžu udělat tohle.
Zip!
Co? Jsem trochu vystresovaná. Dělání sendvičů mě uklidňuje.
Sendviče!
Líza je mrzutá, divně se obléká a je posedlá anglickou hudbou…
Z naší osmileté holčičky je puberťačka.
Odteď na ni budu dávat extra dobrý pozor.
Marge, holčičky jsou jako kotoučové brzdy.
Když jsou na silnici nepředvídatelné podmínky…
Mluvíme o tvé dceři, ne o vozidle.
No, obojí má na svou třídu maximální tah.
-Sklapneš už o tom zatraceném bouráku? -Ale ten bourák je to, co jsem.
Skvěle se hodí k mému mužnému, terénnímu životnímu stylu.
Jako vážně?
Nesnášíš venkovní terén. Nikdy jsi nebyl ani kempovat.
Nikdy jsi nic nevozil ani netahal,
ani jsi neprojevil žádný zájem o vození nebo tahání.
A prosím, řekni mi, co znamená „krouťák“.
Ta díra, odkud vychází jeho kouřový prdy?
Krouťák je tendence síly točit tělem, do kterého je opřena. Takhle!
Homere J. Simpsone, ty nejsi pravý řidič!
Já teď vyřeším opravdový problém,
před-před-pubertální rebelii naší dcery.
Líza je pryč!
Jedu na svůj první hudební festival se svým nejlepším kamarádem.
Nejlepším imaginárním kamarádem.
Jasně. To jsem asi nemusela kupovat dvě VIP vstupenky.
Promiň, tati.
Ach, ta bolest smíchu.
Naše dcera je sama na nějakém venkovním hudebním povyražení.
A používá kreditku, co mi ukradla.
OPALOVACÍ KRÉM - TRIČKO AKTUALIZACE KARTY
Co? Hej. Ne.
MILENIÁLSKÝ ROCK ZA BOUŘLIVÉ CENY
Tohle kombinuje dvě moje nejméně oblíbené věci,
hudbu jiných lidí a jiné lidi.
Jo, ale uvidíme vystupovat tvoje skutečné já.
Myslíš, že budeš hrát „Stávku ve fabrice na sušenky“
nebo „Simon má mateřské znaménko“?
Jak hrozivě předvídatelné. Ale špunti se musí nabažit.
Tyhle kapely všechny stojí za bačkoru a to slunce moc sluní.
Quilloughby, tenhle festival je náš sen. Přestaň být takový…
Takový protiva?
Promiň, Marge.
-Hele, jen se snažím mít zábavný den. -Ó, „zábavný den.“
Proč si všichni prostě nedáme šumivé nápoje a duhová lízátka?
Šťastná, šťastná, šťastná
Bezduchá zvířata Čekající na porážku
Ještě, že táta koupil tenhle auťák.
-Vidíš, Marge? Bart to chápe. -Už o tom bouráku nechci slyšet.
-Tak mě to štve. -Nikdy to nepochopíš.
Chtěl bych mít za manžela Barta.
JAK NADĚLAT PASEKU V MANŽELSTVÍ RODIČŮ
Nikdy nepřestaneš kňourat!
Říká se tomu „naříkání“. Výrazně obracím oči v sloup.
Myslela jsem si, že jen nenávidíš špatné umění a krutost ke zvířatům
a lidi, co nosí kšiltovky, ale ukázalo se, že nesnášíš úplně všechno!
Ale Lízo, myslel jsem, že to nás spojilo.
A nyní přichází na pódium
zahrát poprvé po 30 letech Quilloughby a kapela the Snuffs.
Je to tady, opravdový ty!
Dobrý Bože, to ne! Vypadám jak zatracenej Churchill.
Zavřete zobáky, vy kokoti!
Kokoti!
Nevidíte, že tuhle show děláme jen pro peníze?
Jsem tady jen proto, že jsem ztratil své jmění soudními spory s lidmi,
kteří o mě říkali naprostou pravdu.
Tak tohle se ze mě stalo?
Jsem chamtivý, nenávistný a obličej mám jako syfilitický měsíc.
Není tvoje vina, že jsi zestárnul.
Sting je starý.
Starý Sting je zatraceně super a ví to.
No jo, bú bú.
Můžete se šklebit, zatímco si vychutnám tenhle sendvič se šunkou.
Ale jsi vegan!
Byl jsem, než jsem zjistil, že veganství vymysleli cizáci,
kterých je na téhle planetě až příliš!
Je to tak, cizáky nesnáším!
Přichází do naší země a berou nám práci!
Spí s našimi muži!
Ale ty jsi cizinec!
A vzal jsi práci smutné, odepsané rockové hvězdě.
Ne! Ty ses vykašlal na veganství. A taky je z tebe obří rasista.
Protože všechno je odporné Kromě masa
Tak tady máte!
Lízo, drahá, nedovol, aby se tohle stalo tobě.
Zkus se nad vším neušklíbat. A naslouchej ostatním, aspoň trochu.
Třeba v jednom z pěti případů, ale neřeknu ti, ve kterých.
Díky, Quilloughby.
Jsi ten nejlepší imaginární kamarád,
jakého si komplikované osmileté dítě může přát.
Ale myslím, že oba víme, že je čas, abys šel.
Budeš mi chybět…
ty zatracenej kokote.
Tak dobře, dobře.
Zahraju několik písní ze svého nového alba.
Jmenuje se „Uprchlíci? Už zas?“
ZPĚVÁK
Blbá mileniálská zácpa.
Právě se stalo. Festival Bummershoot se zvrhnul v totální výtržnictví.
Ale Líza je tam! Kdo ji zachrání?
Volal někdo bouráka?
VÝTRŽNICTVÍ - TOTÁLNÍ VÝTRŽNICTVÍ
VIP SALONEK
STAN S MLHOU
SODOVKA
Nemístný vztek!
Zachraňte mě někdo!
Krouťáku, teď mě nezklam.
Bourák, hurá!
Bourák, hurá…
Homere. Homere, vzbuď se.
Usnul při řízení?
Ne, uvízli jsme v zácpě a došel nám benzín,
tak táta snědl pytel máminých sendvičů a omdlel.
Díky, žes tam došla a vyzvedla mě.
Já a bouráček jsme zachránili situaci.
To víš, že ano, Homere.
Testosteron…
Nevím, co mě to popadlo, mami.
Byla jsem mrzutá, náladová, myslela si, že je každý kromě mě idiot…
Počkat, takové to je, když je člověk v pubertě?
-No, někdy ano, zlatíčko. -Byla jsi ty někdy taková?
Modrá řasenka mě definuje, mami!
Jen žárlíš, protože tobě kraťasy nesluší.
Pro tvou informaci, chtěla jsem se s Homerem rozejít.
Ale když ho nesnášíš, musí být skvělý.
Zlato, ať už budeš procházet jakoukoli fází,
já na tebe budu vždycky čekat na druhé straně zabouchnutých dveří.
Každý den se snažím smát A musím se jen mračit
Každý den si napustím vanu A modlím se, ať utonu
Vyjdu ven ze dveří A zhluboka se nadechnu
Vrátím se zpět dovnitř A modlím se, ať umřu
Protože všichni jsou hrozní až na mě A možná na tebe
Ach, všichni jsou hrozní A bojím se, má drahá, že i ty
To tě vždycky každý tak unavoval?
Povím ti příběh Abych ti odpověděl
V Manchesteru Lidé byli věrní a milí
Ale já je nenáviděl Někdo je měl uspat
Chybí jim jemnost a nuance
Věděl jsem to jistě už v pěti letech Jejich život nemá žádný smysl
Protože všichni jsou hrozní až na mě A možná na tebe
Možná na mě
Ach, všichni jsou hrozní A bojím se, má drahá, že i ty
Překlad titulků: Anezka Smidlova